27.02.23
22-ц/812/201/23
Провадження № 22-ц/812/201/23 Суддя першої інстанції Боброва І.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А
Іменем України
27 лютого 2023 року м. Миколаїв Справа № 487/4873/20
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого Царюк Л.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Бобрової І.В., в залі судового засідання в м. Миколаїв, за заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його представник – ОСОБА_3 , про виправлення описки у судовому рішенні від 15 вересня 2022 року ухваленому у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,
В С Т А Н О В И В:
20 грудня 2022 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його представник – ОСОБА_3 , звернувся до суду з заявою про виправлення описки у судовому рішенні від 15 вересня 2022 року ухваленому у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.
Заяву обґрунтовано тим, що в провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходилась на розгляді цивільна справа № 487/4873/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено.
Забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики шляхом заборони відчуження відповідачу ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 28408448101, відповідачу ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0325 га з кадастровим номером 4810300000:04:023:0015 для ведення особистого селянського господарства зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1624596348103; житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1624560848103; земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_2 , зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1624514748103; квартири загальною площею 77,7 кв.м., розташованої в АДРЕСА_3 , зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1133231980000; частини нежитлових приміщень, розташованих в житловому будинку літ. А-6, загальною площею 134.4 кв.м., в АДРЕСА_4 , зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 109110048101.
Заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав проводити реєстраційні дії відносно зазначеного нерухомого майна.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2022 року у цивільній справі №487/4873/20 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.
Заходи забезпечення позову, вжиті судом на підставі ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2021 року скасовано.
ОСОБА_1 оскаржила вказане рішення в апеляційному порядку.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2022 року без змін.
Проте в резолютивній частині вищезгаданого рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2022 року була допущена описка, а саме: помилково було зазначено «Заходи забезпечення позову вжиті судом на підставі ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2021 року – скасувати», замість правильного «Заходи забезпечення позову, вжиті судом на підставі ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2021 року – скасувати».
Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просив суд виправити описку допущену в резолютивній частині рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2022 року у цивільній справі № 487/4873/20 вказавши: «Заходи забезпечення позову, вжиті судом на підставі ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 квітня 2021 року – скасувати».
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2022 року вищевказану заяву задоволено. Виправлено описку, допущену в резолютивній частині рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2022 року у цивільній справі 487/4873/20 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, зазначивши правильно «Заходи забезпечення позову, вжиті судом на підставі ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 29 квітня 2021 року – скасувати».
Свою ухвалу суд першої інстанції обґрунтовував тим, що допущена у резолютивній частині рішення суду від 15 вересня 2022 року описка не змінює змісту даного судового рішення, а тому підлягає виправленню.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу скасувати та прийняти нове рішення. 
Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у відповідності до пункту 19 постанови пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності.
З огляду на викладене, допущена у резолютивній частині рішення суду від 15 вересня 2022 року помилка щодо не встановлення скасування конкретних заходів забезпечення позову впливає на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності.
Виправлення описки в ухвалі від 23 грудня 2022 року змінює зміст судового рішення від 15 вересня 2022 року, а тому не підлягає виправленню.
Не погодившись з апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , в інтересах яких діє їх представник – ОСОБА_3 , подали відзив на апеляційну скаргу.
В своїх відзивах зазначали, що ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2022 року було прийнято відповідно до норм процесуального права і вона є повністю законною та обґрунтованою.
При цьому зазначили, що судом було встановлено, що допущена в резолютивній частині рішення суду від 15 вересня 2022 року описка не змінює змісту даного судового рішення, а тому підлягає виправленню.
Крім того, як видно з тексту оскаржуваної ухвали, у судовому засіданні ОСОБА_1 просила вирішити заяву про виправлення описки на розсуд суду, тобто допускала виправлення такої помилки. 
Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частин 1 статті 269 ЦПК України суд може виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки:
-з власної ініціативи
-або за заявою учасників справи.
Судове рішення має бути точним. Помилки в тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який прийняв рішення або ухвалу.
Отже, законом передбачені випадки, коли недоліки рішення суду можуть бути усунені тим самим судом, що його ухвалив.
Описка – це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Це помилки зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. 
При цьому, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (постанові або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо:
- встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо),
- технічних помилок (тобто таких, що виникли в процесі виготовлення тексту рішення).
          Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення.
       Як встановлено з матеріалів справи суд першої інстанції виправив описку в резолютивній частині рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2022 року у цивільній справі № 487/4873/20, що було зумовлено неправильним написанням дати постановлення ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, відповідно до якої вжиті судом заходи забезпечення позову, було скасовано судовим рішенням. 
Отже виявлена описка має істотний характер, оскільки може утруднити виконання судового рішення, водночас не змінює і не впливає на суть судового рішення, а тому аргументи апеляційної скарги, що виправлення зазначеної описки змінює текст судового рішення є безпідставними. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції. 
Згідно зі статтею  375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.
Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.
       Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну  скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2022 року залишити без змін.
Оскільки в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовлено, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України. 
Головуючий Л.М. Царюк
Судді Т.М. Базовкіна
Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 27 лютого 2023 року.