ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1372/23 Справа № 201/7974/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Батманова В.В. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язати вчинити певні дії, визнання рішення та відповідей незаконним та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язати вчинити певні дії, визнання рішення та відповідей незаконним та стягнення моральної шкоди.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року цивільну справу передано за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
Ухвала суду мотивована тим, що місце знаходження відповідача не відносяться до Соборного району м. Дніпра, то дана цивільна справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позов поданий у відповідності до ст. 30 ЦПК України, за місцем знаходження земельної ділянки, а тому справа підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншому суду (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Передаючи справу за підсудністю, районний суд виходив з того, що місцезнаходження відповідача Дніпровської міської ради знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, тобто у Шевченківському районі м. Дніпро. Таким чином, з огляду на те, що місцезнаходження відповідача не відносяться до Соборного району м. Дніпра, то дана цивільна справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.
Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд до іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Частиною 2 ст. 27 ЦПК України встановлено загальне правило про підсудність справ за місцезнаходженням відповідача та визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
У частині 1 статті 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
При цьому, правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №404/3167/18 виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. В даній постанові Верховний Суд зауважив, що з аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.
Нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення; майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав; виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо,так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна,так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, у постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 755/5684/180).
Отже, спори, що стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано пред`являються до суду за місцезнаходженням нерухомого майна.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 зазначає про порушення його прав під час розгляду клопотання про видачу дозволу на розробку проектів землеустрою по відведенню земельних ділянок, тобто питань пов`язаних із нерухомим майном.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про передачу справи на розгляд до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, оскільки у даному випадку спір стосується нерухомого майна, а тому має розглядатись за його місцезнаходженням за правилами ст. 30 ЦПК України.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване судове рішення не відповідає нормам процесуального права, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити.
Ухвалу  Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров
Судді Е.Л. Демченко
Т.Р. Куценко