КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №355/549/22                                                                                              Суддя І інстанції - Чальцева Т.В.
Провадження № 33/824/338/2023                                                                                 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
30  січня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 08.11.2022, щодо,
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и л а:
 
Постановою судді Баришівського районного суду Київської області від 08.11.2022  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцяти тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Судом встановлено, що 15.06.2022 року о 21 год. 20 хв. ОСОБА_1 на 65-му км а/д М03 Київ-Харків Броварського району Київської області, керуючи мопедом «DEFIANT» номерний знак без номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
 
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, передчасність та надуманість, просить скасувати постанову Баришівського районного суду Київської області від 08.11.2022 та виправдати його за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Баришівського районного суду Київської області від 08.11.2022, як такий, що пропущений із поважних причин. 
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності отримав в Баришівському районному суді Київської області 12.12.2022 року. Зазначає, що до суду, його ніхто не викликав та про засідання не повідомляв, смс-повідомлень ніяких до нього не приходило і взагалі в рішенні суду вказана не правильного його адреса проживання. І також у зв`язку з цим, він не мав можливості в десятиденний термін отримати постанову. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що 15.06.2022 року о 21 год. 20 хв. він їхав на мопеді «Дефіант» по трасі М03 Київ-Харків додому до села Горобіївка від вулиці Сокола, 4, що знаходиться в селі Васелинівка, де проживає його колишня дружина та теща. Зазначає, що дорогою, він зупинявся декілька разів, оскільки мопед глохнув, в ньому закінчувався бензин та був слабкий акумулятор, коли мопед остаточно заглухнув, апелянт вказує, що котив його руками, і в цей час він вирішив зупинитися та випити пиво, яке було в нього з собою. До цього коли мопед ще їхав, зазначає, що був абсолютно тверезий. Надалі, коли було вже темно і він продовжував котити власноруч мопед, до нього під`їхала патрульна поліції, яка йому сказала, що він п`яний, оскільки від нього чути запах пива, а також те, що в нього відсутні габарити та світло на мопеді. На їх чіпляння, він їм вказував, що п`яним він не їхав, і якщо їм щось не подобається, то нехай відвезуть його до тещі, а заламаний мопед залишать собі. Надалі він працівникам поліції показав паспорт та пляшку пива, що була з ним, і вони відразу сказали, що значить він їхав у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, всі події відбулися коли вже на вулиці було темно, також повністю був розряджений мобільний телефон, потрібно були їхати додому, та втомившись їм доказувати, що він взагалі не міг їхати п`яний на неробочому мопеді, який заглух, працівники поліції, привели двох свідків, склали протокол та забрали його мопед. При складані протоколу, ним було вказано його мобільний телефон та адресу проживання, саме в АДРЕСА_2 , але працівники поліції на цю інформацію, тільки посміхалися. Після всіх подій, працівники поліції своєю машиною доставити його за адресою: АДРЕСА_1 , дали якийсь документ, який він не зміг прочитати, і взагалі загубив. 
Також апелянт зазначає, про те, що в який суд та коли йому потрібно було з`явитися йому нічого не було відомо. А про те, що відносно нього є постанова суду, він дізнався випадково, коли повертав водійське посвідчення.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення  ОСОБА_1   та  його  захисника  Єрмоленка  О.В., які, підтримали апеляційну скаргу та клопотання про  поновлення  строку  апеляційного  оскарження та  просили їх  задовольнити,  дослідивши   відеозапис   з  камер  поліцейських, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що   клопотання  про поновлення  строку  апеляційного  оскарження підлягає   задоволенню,  проте,  відсутні підстави  для  задоволення  апеляційної  скарги,  виходячи  з наступного.
Щодо питання про поновлення строку апеляційного  оскарження постанови судді, слід зазначити, що з  матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 жодну  з  направлених судом  повісток  не  отримав,  в судовому засіданні 08.11.2022  участі не брав, направлену   судом  на  його  адресу копію постанови не  отримав також,  а  ознайомився  з  її змістом  в  приміщенні суду лише  12.12.2022,  і  вже  16.12.2022 подав  апеляційну  скаргу , а тому з метою забезпечення реалізації права на апеляційний перегляд судового рішення, вважаю, що строк  на апеляційне оскарження постанови судді Баришівського районного суду Київської області від 08.11.2022   ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, а тому має бути поновлений.    
По  суті  апеляційної  скарги  слід  зазначити, що відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу  поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте,   ОСОБА_2 вимоги вказаного пункту ПДР  дотримано не було.
Всупереч доводам апеляційної скарги,  порушення   ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.5  ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 065378, згідно якого  15.06.2022 року о 21 год. 20 хв. ОСОБА_1 на 65-му км а/д М03 Київ-Харків Броварського району Київської області, керуючи мопедом «DEFIANT» без номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.2).
Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала і безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
В  свою  чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджується, зокрема, рапортом працівників  поліції   (а.с.  8), пояснення  свідків   ОСОБА_3   та  ОСОБА_4 (а.с. 5,6), актом   огляду   та  тимчасового   затримання  транспортного засобу від  15.06.2022 ( а.с. 7) та   відеозаписом з місця події (а.с.11).
Так,  з  рапорта  працівника  поліції   ОСОБА_5  вбачається,  що  15.06.2022  під  час   несення   служби   в  автопатрулі " ІНФОРМАЦІЯ_2"  у  складі   ОСОБА_6.  та   ОСОБА_5 ,  о  21 год.   20  хв.   за  адресою :   Київська  обл.,   автодорога   М-03,  65  км. Баришівського  району було  виявлено   мопед  «DEFIANT»,  водій   якого підозріло  маневрував при  русі, при  цьому  виляв по  всій  проїзній  частині, наражаючи  себе  на  небезпеку.  Було  прийнято  рішення   зупинити  вказаний  транспортний  засіб. Водієм  виявився  ОСОБА_1 ,  під  час  спілкування  з  яким   були  виявлені  ознаки  алкогольного сп`яніння. Водієві  було запропоновано   у  встановленому  законом порядку  пройти огляд  на стан  сп`яніння,  на  що   останній  категорично  відмовився. Відносно  водія  було  складено  протокол  про  адміністративне  правопорушення,  та   в  подальшому  мопед було  евакуйовано   на  спец.майданчик. 
В  свою  чергу  з  показань  свідків    вбачається,  що  15.06.2022 о   21 год.  30  хв.  на   65 км.  а/д   А/Д М - 03  кожен  з  них  був  запрошеним   співробітником   патрульної   поліції в   якості  свідка  при   складанні  адміністративного  протоколу за  ст. 130 КУпАП відносно  водія  ОСОБА_1 . Далі  з  пояснень  вбачається,  що  в  присутності  обох  свідків водій  ОСОБА_1   відмовився у  встановленому  законом  порядку   пройти  огляд на   визначення  стану  алкогольного  сп`яніння за  допомогою    спеціального  технічного  засобу  " Драгер" на  місці зупинки та   у  медичному  закладі,  що  вони  засвідчили  своїми  підписами.
Окрім  того,  з  відеозапису   камер   поліцейських  чітко  вбачається,  що  під  час  керування   мопедом ОСОБА_1 було  зупинено, зазначено  підстави  зупинки.  Під  час  спілкування  виявлено  ознаки  алкогольного  сп`яніння,  в  зв`язку  з  чим  працівниками  поліції  було  зупинено  двох  водіїв, які  були запрошені    в   якості  свідків  під  час   запропонування  ОСОБА_1    пройти  огляд   на  стан  сп`яніння. На  пропозицію  поліцейського  щодо проходження  огляду  на  стан  сп`яніння   на  місці  за  допомогою  спеціального  технічного  засобу  " Драгер" на  місці зупинки та   у  медичному  закладі ОСОБА_1   відмовився, що й  стало  підставою для  складання  щодо  нього  протоколу  про  адміністративне  правопорушення, про  що  останньому   було повідомлено.  При  складанні  протоколу   ОСОБА_1 були  роз`яснені права,  та  вручено  копію  протоколу. Після  складання  протоколу  та  інших документів,  працівниками  поліції ОСОБА_1   було  усунуто  від  керування  транспортним  засобом,  та  мопед  був  евакуйований  на  штраф  майданчик. 
Наведені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Враховуючи сукупність доказів у справі  приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 ,  які полягають у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є  безальтернативною.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , про те, що на  момент  зустрічі  з  працівниками  поліції  він  не  рухався  на  мопеді,  а  котив  його, оскільки  той  був  технічно  несправним,  та про те, що був  абсолютно  тверезим, є неспроможними та повністю  спростовуються  відеозаписом  з  камер  поліцейських,  на якому чітко  зафіксовано  момент   зупинки  мопеда  під  керуванням  ОСОБА_1 та  явні  ознаки  алкогольного сп`яніння  у  останнього.  Більш  того,  сам  ОСОБА_1   в  суді  апеляційної  інстанції після  перегляду   відеозапису не  став  заперечувати   ці  факти.
Інші  доводи  апеляційної  скарги про те, що  були  зупинені  свідки, було  складено  протокол, крім того, про те, що   мопед  було  евакуйовано,  а  його  працівниками  поліції  було  доставлено  додому не   свідчать   про  відсутність  в  його  діях  складу  адміністративного  правопорушення,  передбаченого ч. 1  ст. 130 КУпАП, як  на  те  вказує  апелянт  в  апеляційній  скарзі,  а  навпаки,  лише  підтверджують  наявну  у  справі  сукупність  доказів винуватості  ОСОБА_1 у   скоєнні  вказаного правопорушення,  та  свідчать  про   дотримання  поліцейськими  Інструкції "Про  порядок виявлення  у  водіїв транспортних  засобів ознак  алкогольного, наркотичного  чи  іншого сп`яніння або перебування під  впливом лікарських  препаратів, що  знижують увагу та  швидкість  реакції".
Відтак,  будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції при  апеляційному  розгляді не встановлено.   
З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Баришівського районного суду Київської області від 08.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і  підстав для її скасування не вбачаю. 
На підставі наведеного та керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
п о с т а н о в и л а:
 
Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити та  поновити  строк  апеляційного  оскарження постанови  судді Баришівського районного суду Київської області від 08.11.2022.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити  без  задоволення,  а  постанову Баришівського районного суду Київської області від 08.11.2022,  якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцяти тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік  - без  змін.
Постанова апеляційного суду  є  остаточною і оскарженню не підлягає.
           
Суддя   
Київського апеляційного суду                                                                                      Л.І. Кепкал