Справа № 466/1321/21                        Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І. 
Провадження № 22-ц/811/2475/22                Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,
при секретарі Цьоні С.Ю.
з участю відповідачки ОСОБА_1 , представника відповідачки ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2022 року у справі за позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Львівська міська рада про звільнення об`єкта благоустрою шляхом демонтажу огорожі,-

В С Т А Н О В И В :

22.02.2021 року голова Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Львівська міська Рада про звільнення об`єкта благоустрою шляхом демонтажу огорожі, в якому просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати сітчасту огорожу з металевими стовпцями на стрічковому фундаменті довжиною 41 м. зі сторони АДРЕСА_1 та металеву (ковану) огорожу з цегляними стовпцями довжиною 31м. зі сторони АДРЕСА_2 , самочинно встановлену на земельній ділянці № НОМЕР_1 в межах червоних ліній по АДРЕСА_2 та судові витрати покласти на відповідачку.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 242079822 від 28.01.2021р., житловий будинок по АДРЕСА_2 знаходиться у приватній власності ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 18.05.1989р. (довідка № 11600 від 28.01.2021 про реєстрацію місця проживання особи).
27.11.2020 року Відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування Львівської міської ради в межах повноважень проведено обстеження земельних ділянок комунальної власності по АДРЕСА_1 .
Обстеження земельних ділянок проведено у зв`язку з дорученням Львівського міського голови від 13.11.2020 № 4-2101-443 та на виконання наказу департаменту містобудування Львівської міської ради від 26.11.2020 № 287. За результатом проведеного обстеження складено відповідний акт.
Актом обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_1 від 27.11.2020р. №165 встановлено зокрема, що земельна ділянка № НОМЕР_1 орієнтовною площею 0,0192 га по АДРЕСА_2 перебуває у комунальній власності. Дана земельна ділянка відноситься до земель загального користування. Станом на дату складання акту, документи, що посвідчують право користування або право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 орієнтовною площею 0,0192 га по АДРЕСА_2 , у відповідачки відсутні.

Отже, відповідачка ОСОБА_1 самовільно зайняла та фактично використовує земельну ділянку НОМЕР_1 орієнтовною площею 0,0192га по АДРЕСА_2 за відсутності відповідного рішення Львівської міської ради про її передачу у власність або надання у постійне користування (оренду) та вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.
Актом від 27.11.2020р. №165 встановлено зокрема, що земельна ділянка № НОМЕР_1 орієнтовною площею 0,0192 га по АДРЕСА_2 огороджена парканом на стрічковому фундаменті. Доступ до земельної ділянки комунальної власності відсутній.
Такі дії відповідачки вказують на порушення Правил благоустрою м.Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 р № 376.
Вимогою відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові Департаменту містобудування Львівської міської ради від 30.11.2020 №165/3 відповідача зобов`язано: до 30.12.2020р. звільнити самовільно зайняту земельну ділянку НОМЕР_1 орієнтованою площею 0,0192га по АДРЕСА_2 , усунувши перешкоди для використання земельної ділянки її власником шляхом демонтажу паркану на стрічковому фундаменті в межах червоних ліній.
Порушення, виявлені під час обстеження, в добровільному порядку не усунуті.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2022 року позов задоволено повністю.
Зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати сітчасту огорожу з металевими стовпцями на стрічковому фундаменті довжиною 41 м. зі сторони АДРЕСА_1 та металеву (ковану) огорожу з цегляними стовпцями довжиною 31м. зі сторони АДРЕСА_2 , самочинно встановлену на земельній ділянці № НОМЕР_1 в межах червоних ліній по АДРЕСА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (ЄДРПОУ: 04056115, місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського, 11) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн., 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Вважає, що судом першої інстанції не встановлено, які дії відповідачкою були вчинені та в чому полягає порушення норм ст.ст.6,14,173У "Про благоустрій населеного пункту ", п.5.1" Положення про порядок влаштування огорож у місті Львові, яке затверджене Рішенням виконкому Львівської міської ради №834 від 09.09.2011р.
Зауважує, що поза увагою суду залишилось те, що пунктом 4 Рішення №834 від 09.09.2011 про затвердження Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові передбачено, що: «...дія цього рішення не розповсюджується на забудовників, які здійснили влаштування огорожі до його прийняття без порушень діючих на той час нормативів".
Також, судом не вірно застосовано норму матеріального права, зокрема, ст.376 ЦК України.
Окрім того, у порушення вимог ст.ст.89, 263 ЦПК України Шевченківський районний суд м. Львова не надав оцінку обставинам та доказам, які були зібрані у справі та подані відповідачем.
Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2022 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки та її представника, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих причин, що біля будинку відповідачки встановлена огорожа без будь-яких погоджень, якою закрито доступ до земельної ділянки яка перебуває у комунальній власності.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних причин.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №242079822 від 28.01.2021 (а.с.8-9).
Так, ОСОБА_1 , відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2008, зареєстрованого в реєстрі за №2-1557 отримала спадкове майно від спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке складається з: будинку АДРЕСА_2 . Дерев`яний житловий будинок позначений на плані А-1, складається в цілому з чотирьох кімнат, житловою площею 60,2 кв.м. та кухні. Загальна площа будинку становить 80,5 кв.м. До будинку належать такі господарські будівлі та споруди: цегляний житловий будинок, позначений на плані «Д-2»; три цегляні гаражі, позначені на плані буквами «Б, Г, Л.»; цегляний сарай, позначений на плані літерою «В»; металева теплиця, позначена на плані літерою «З»; металева хвіртка, позначена на плані цифрою «1»; металеві ворота, позначені на плані цифрою «2,5»; цегляна огорож, позначена на плані цифрою «3»; огорожа з металевої сітки, позначена на плані цифрою «4»; металева огорожа, позначена на плані цифрою «6»; колодязь з бетонних кілець, позначений на плані буквою «К» (а.с.58).
Згідно довідки №11600 від 28.01.2021 року про реєстрацію місця проживання особи, виданої Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 18.05.1989 по теперішній час (а.с.7).
27.11.2020 Відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування Львівської міської ради в межах повноважень проведено обстеження земельних ділянок комунальної власності по АДРЕСА_1 .
Актом обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_1 від 27.11.2020 №165, який проводився за дорученням Львівського міського голови від 13.11.2020 №4-2101-443 та на виконання наказу Департаменту містобудування від 26.11.2020 №287, встановлено, що земельна ділянка № НОМЕР_1 орієнтовною площею 0,0192 га по АДРЕСА_2 перебуває в комунальній власності. Дана земельна ділянка відноситься до земель загального користування. Вказана земельна ділянка фактично використовується ОСОБА_1 для обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 фактично використовує земельну ділянку НОМЕР_1 в межах червоних ліній орієнтовною площею 0,0192 га по АДРЕСА_2 за відсутності відповідного рішення Львівської міської ради про її передачу у власність або надання в користування (оренду) та вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Станом на дату складання акту, документи, що посвідчують право користування або право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 орієнтовною площею 0,0192 га по АДРЕСА_2 у відповідачки відсутні.
Крім того, вказаним Актом від 27.11.2020 №165 встановлено зокрема, що вказана земельна ділянка огороджена парканом на стрічковому фундаменті. Зазначено, що доступ до земельної ділянки комунальної власності відсутній (а.с.11-13).
30 листопада 2020 року відповідачці ОСОБА_1 вручено вимогу Відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування Львівської міської ради №165/3, якою зобов`язано: до 30.12.2020 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку НОМЕР_1 орієнтовною площею 0,0192 га по АДРЕСА_2 , усунувши перешкоди для використання земельної ділянки її власником шляхом демонтажу паркану на стрічковому фундаменті в межах червоних ліній. Дана вимога підлягає обов`язковому виконанню, якою також зобов`язано відповідачку письмово повідомити Відділ самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування Львівської міської ради до 30.12.2020 (а.с.6).
У встановлений термін інформації щодо виконання вимоги №165/3 від 30.11.2020 від ОСОБА_1 у Відділ самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові департаменту містобудування Львівської міської ради не надходила.

Відповідно до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Згідно ч.4 ст.376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 належить відповідачці на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2008 року.
З довідки, виданої Львівським міським управлінням земельних ресурсів від 08.12.2000 №1630/699-14 вбачається, що за будинком АДРЕСА_2 рахується земельна ділянка площею 0,072 га.
Згідно інформації про містобудівні обмеження щодо користування земельною ділянкою відповідно до містобудівної документації, встановлено, що ОСОБА_1 є користувачем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , площею 0,0649 га (в тому числі 0,0106 га в межах червоних ліній вулиці) і дана земельна ділянка відноситься до земельних ділянок - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Окрім цього, в суді першої інстанції, на підтвердження факту законності користування спірною земельною ділянкою, відповідачкою було долучено наступні докази:
-Викопіювання з плану АДРЕСА_2 , 16.10.1998;
-Проектна пропозиція реконструкції індивідуального житлового будинку і прибудованого гаража-майтерні на АДРЕСА_2 ;
-Витяг із протоколу засідання по міжвідомчої комісії Шевченківської районної адміністрації, (копії наявні в матеріалах справи).

Колегія суддів звертає увагу, що зазначені докази містять плани земельної ділянки з зазначенням огорож, брама та фіртки та місце їх розташування на земельній ділянці.

Таким чином з урахуванням вишевикладеного з 1998 року ділянка як і на даний час була огорожена по всій довжині тими ж самими огорожами; огорожа №3 огорожа №4. огорожа №6, про що додатково зазначено в Свідоцтві про право па спадщину, зокрема, вказано, що до будинку належить: цегляна огорожа зазначена а плані цифрою «3»», огорожа з металевої сітки зазначена на плані цифрою «4», металева огорожа позначена цифрою «6», а також металева фіртка зазначена цифрою «1№ та металеві ворота зазначені цифрою «2». Аналогічно, про це вказано в розділі Характеристика будівель та споруд Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , який виданий «ОКП ЛОР БТІ та ЄО» 23.03.2021, станом на 04.07.2011. 
Окрім того, з Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 04.07.2011 (виданий «ОКП ЛОР БТІ та ЄО» 23.03.2021), а саме з розділу «Схема розташування будівель та споруд наявна схема земельної ділянки», масштаб 1:500, зазначені огорожі та їх розміри, Експлікація щодо їх розташування на земельній ділянці, де зокрема вказано, що загальна площа земельної ділянки складає 733.5м.кв.
В 2011 році, до відповідачки як за спадкоємцем, до якої перейшли всі права та обов`язки, спадкодавця, було отримано Свідоцтво про право власності на реконструйований спадкодавцем житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , видане 04.07.2011 Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, на підставі наказу від 04.07.2011 №1100-Ж, яке було зареєстроване в реєстрі речових прав, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №31526873 від 04.10.2011. 

В матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідачкою після успадкування будинку здійснювалися перепланування, перебудова чи переміщення огорожі в інше місце.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивачем не доведено, що відповідачкою використовується земельна ділянка, яка перебуває у її законному користуванні, не за призначення, а також, що нею встановлено спірну огорожу поза межами земельної ділянки яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де вона проживає разом з членами своєї сім`ї.
На згадані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову, з чим колегія суддів не погоджується.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд- 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2022 року - скасувати і постановити нову постанову, якою у позові Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Львівська міська рада про звільнення об`єкта благоустрою шляхом демонтажу огорожі - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 24 лютого 2023 року.

Головуючий:                                                О.Я. Мельничук

               Судді:                                                        О.М. Ванівський

       Р.П. Цяцяк