СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року                                    м. Харків                        Справа № 922/2463/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В., суддя  Мартюхіна Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Садонцевої Л.К., 
представник боржника: не з`явився; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , с.Скрипаї, Чугуївський р-н, Харківська обл.,
на ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.12.2022 (суддя Яризько В.О.), постановлену в приміщенні Господарського суду Харківської області в м. Харкові, повний текст якої складений 19.12.2022,
у справі №922/2463/22
за заявою боржника  ОСОБА_1 , с. Скрипаї, Чугуївський р-н, Харківська обл.,
про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі №922/2463/22 повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність  (вх. № 2463/22 від 08.12.2022).
Ухвала суду першої інстанції мотивована неусуненням заявником недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 у повному обсязі. Місцевий господарський суд зазначив, що звертаючись із заявою про неплатоспроможність заявник вказував про наявність у нього прострочених зобов`язань перед кредиторами у загальному розмірі      683037,35грн, однак в порушення вимог ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заявником не в повному обсязі надано документальне підтвердження їх наявності, а також строку виконання зобов`язань. Крім того, боржником не надано належних та допустимих доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у повному обсязі.
Місцевим судом зазначено, що умови п. 3.1 та п. 3.3 договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 01.12.2022, укладеного між арбітражним керуючим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме в договорі зазначено, що оплата послуг керуючого реструктуризацією за весь строк виконання повноважень становить 20130,00грн та боржник перераховує оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 2013грн щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність, що суперечить приписам ч.2 абз.3 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, якими встановлено значно більший розмір авансування винагороди керуючому реструктуризацією - 40260,00грн.
Не погодившись з ухвалою, постановленою господарським судом першої інстанції, 24.12.2022 до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , який просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі №922/2463/22 скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що ним були надані належні докази наявності заборгованості перед кредиторами. Так, заявник зазначає, що ним надано Конкретизований список кредиторів і боржників /КСК/ із зазначенням інформації щодо кожного кредитора - його найменування, місцезнаходження, ідентифікаційного коду юридичної особи, суми грошових вимог, загальної суми заборгованості, підстав виникнення зобов`язань, строку їх виконання згідно із договором, щодо більшості кредиторів зазначено суму основного зобов`язання, суми нарахованих відсотків, суми неустойки, розмір загальної вартості кредиту щодо кожного кредитора окремо. Також заявником було надано деякі договори з кредиторами, які містять вказівку на можливі нарахування штрафу або пені у випадку невиконання зобов`язань або їх неналежного виконання.
Крім того, апелянт наголошує, що до заяви про неплатоспроможність боржника додано кредитну історію ТОВ "Українське бюро кредитних історій", що, на його думку, є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами та містить повну та достовірну інформацію про заборгованість боржника, в тому числі загальну суму заборгованості, заборгованість за основними зобов`язаннями, підстави виникнення зобов`язань, а також строки їх виконання. За твердженням скаржника чинним законодавством не встановлено вичерпного переліку доказів, які повинні підтверджувати обставини, що свідчать про наявність та розмір заборгованості.
Щодо доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень апелянт зазначає, що заявником узгоджено участь у справі арбітражного керуючого Хомича Р.В., укладено із ним договір, відповідно до умов якого визначено розмір його винагороди, а також порядок виконання боржником зобов`язання щодо виплати такої винагороди. До заяви долучені відповідні документи, а також згоду арбітражного керуючого на участь у справі за таких умов. Апелянт зазначає, що нормою ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства обмежено його право на доступ до суду, гарантоване ст. 6 Європейської конвенції з прав людини. 
Апелянт до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2023 про відкриття провадження та призначення справи до розгляду надіслана скаржнику до Електронного кабінету 13.01.2023.
Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення скаржника, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд прийняти заяву до розгляду, відкрити провадження у справі про неплатоспроможність,  затвердити кандидатуру ОСОБА_2 та призначити керуючим реструктуризацією боргів, оприлюднити оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на офіційному сайті Вищого господарського суду України, задовольнити заяву, винести постанову, визнати заявника неплатоспроможним, прийняти пропозиції - запропонований план реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти (загальний мораторій), починаючи з дня винесення рішення.
В обґрунтування звернення із заявою заявник зазначає, що має прострочені зобов`язання перед 10 фінансовими установами на загальну суму 683037,35грн, що становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати, також зазначає, що припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.
За твердженням заявника заборгованість виникла на підставі відповідних договорів та/або угод, укладених між заявником та банками і мікрофінансовими організаціями, а саме: АТ "ПУМБ"; ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів"; АТ "А-БАНК"; АТ "Ідея Банк"; АТ "Альфа-Банк"; АТ КБ "Приватбанк"; ТОВ "ФК" "Центр фінансових рішень"; АТ "Банк-Форвард"; АТ "Банк Кредит Дніпро"; АТ "Креді Агріколь Банк".
На підтвердження наявності у боржника вказаної заборгованості останнім до заяви додано договори, що укладені з АТ "Ідея Банк", АТ "Альфа-Банк", АТ "Банк-Форвард", АТ "Банк Кредит Дніпро", АТ "Креді Агріколь Банк", АТ "ПУМБ". Також заявником надано роздруківку з сайту Українського бюро кредитних історій та конкретизований список кредиторів і боржників.
В якості доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією боржником надано копії квитанцій про оплату на загальну суму 13555,50грн.
Також у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що між ним та арбітражним керуючим Хомичем Р.В., який погодився виконувати повноваження керуючого реструктуризації, укладено договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 01.12.2022.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.12.2022 заяву             ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. №2463/22 від 08.12.2022) залишено без руху; повідомлено ОСОБА_1 про допущені недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Встановлено заявнику у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки, надати суду:  докази решти авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 26704,50грн; проект плану реструктуризації боргів, який відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства;  належні докази наявності заборгованості перед кредиторами, про яких зазначено в заяві (вх. №2463/22 від 08.12.2022), щодо кожного кредитора окремо і з документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; декларацію про майновий стан за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства за період з 01.01.2022 по 08.12.2022.
Залишаючи заяву ОСОБА_3 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху, суд першої інстанції встановив, що в порушення п. 12 ч. 3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства заявником надано докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень не у повному обсязі. Договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 01.12.2022 суд до уваги не прийняв, оскільки відповідно до умов договору арбітражний керуючий погодився виконувати повноваження керуючого реструктуризації за суму, що в два рази нижче, ніж встановлена імперативно ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, а також на умовах розстрочення оплати його праці, а не відстрочення оплати до реалізації майна боржника, як це зазначено у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20. Крім того, зазначений договір не підписаний ОСОБА_1 , отже є неукладеним. 
Судом першої інстанції зазначено, що надана заявником роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій не може бути належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує обставини про суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із договором. А тому відсутність доказів наявності первісної документації, на підставі якої виникла заборгованість, та суми такої заборгованості, позбавляє суд можливості надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.
Окрім того, судом першої інстанції встановлено, що запропонований заявником план реструктуризації боргів не відповідає нормам чинного законодавства, а до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником не надано декларації про майновий стан за період з 01.01.2022 по 08.12.2022.
14.12.2022 до Господарського суду Харківської області від ОСОБА_1 надійшли дві заяви про усунення недоліків (вх. № 16297/22 та вх. № 16298/22).
До заяви про усунення недоліків вх. № 16297/22 додані: виправлений план реструктуризації, декларацію про майновий стан за 2022 рік. У названій заяві заявник просив суд прийняти як належний та допустимий доказ авансування боржником винагороди керуючому реструктуризацією договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 01.12.2022, укладений з арбітражним керуючим Хомичем Р.В. Крім того, заявник наполягав, що роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами та містить повну та достовірну інформацію про заборгованість боржника, в тому числі загальну суму заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням, підстави виникнення зобов`язань, а також строки їх виконання.
До заяви про усунення недоліків вх. № 16298/22 додано підписаний з арбітражним керуючим Хомичем Р.В. договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 01.12.2022.
19.12.2022 Господарським судом Харківської області у справі №922/2463/22 постановлено оскаржувану ухвалу, якою повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність  (вх. № 2463/22 від 08.12.2022) з підстав, що зазначені вище. 

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

За приписами ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, як зазначено в преамбулі, встановлюються нормами Кодексу України з процедур банкрутства (надалі КУзПБ).
Згідно з ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника (частина перша статті 115 КУзПБ).
Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 КУзПБ.
В частині першій статті 116 КУзПБ передбачено, що заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, а саме підстав, визначених у частині другій статті 115 КУзПБ.
Зміст та форма заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство повинні відповідати положенням Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до частини третьої статті 37 КУзПБ господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.
В частині другій та четвертій статті 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Відповідно до частини третьої статті 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:
1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;
2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;
3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;
4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;
5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;
6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;
7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;
8) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;
9) копія трудової книжки (за наявності);
10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;
11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;
12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;
13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;
14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених     статтею 115     цього Кодексу.
Разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів) (ч. 4 ст. 116 КУзПБ).
Згідно з вимогами статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Частинами першою, третьою, четвертою та сьомою статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; використання примусової праці забороняється; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Пунктом 3 частини 1 статті 12 КУзПБ передбачено право арбітражного керуючого отримувати винагороду в розмірі та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.
Частиною 2 статті 30 КУзПБ передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.
Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 01.12.2022 встановлено у розмірі 2684грн.
Таким чином, авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень становить 2684*5*3=40260,00грн.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, додано докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі 13555,50грн, тобто у меншому розмірі, ніж встановлено чинним законодавством.
Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи часткову сплату авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією заявник зазначає, що між ним та арбітражним керуючим укладений договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 01.12.2022, відповідно до п. 3.1 якого оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 20130,00грн за весь строк виконання повноважень арбітражним керуючим, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією.
Пунктом 3.3 договору визначено, що Пономаренко О.М. вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 2013,00грн щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.
Розрахунки проводяться шляхом оплати ОСОБА_1 грошових коштів на депозитний рахунок суду, в якому перебуває провадження, у порядку п. 3.3 даного договору, за умови надсилання арбітражним керуючим Хомичем Р.В. поточних звітів про проведену роботу та стан процедури реструктуризації боргів боржника (п. 3.4 договору).
Також заявником надано заяву арбітражного керуючого Хомича Р.В. про участь у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
В обґрунтування укладення договору заявник зазначав про неможливість сплатити авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень через вкрай тяжке матеріальне та фінансове становище та посилався на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20.
У постанові Верховного Суду, на яку посилається апелянт, зазначено, що законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб невстановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Разом з тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цієї особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України. Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.
Отже, у вказаній справі Верховний Суд зазначає про наявність у господарського суду можливості (а не обов`язку) прийняття в якості альтернативного мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому угоди заявника з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи.
Разом з тим, у договорі про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 01.12.2022 сторонами передбачено не відстрочення оплати винагороди арбітражного керуючого, а її зменшення від законодавчо визначеної суми у розмірі 40260,00 грн до 20130,00грн одночасно з розстроченням платежу на 10 місяців. 
Верховний Суд у постанові від 23.11.2020 у справі №922/1734/20 зазначив, що виходячи з юридичної природи винагороди арбітражного керуючого, звільнення від її сплати не вплине на баланс інтересів держави та заявника в цій справі, оскільки є лише платою суб`єкту незалежної професійної діяльності за виконання ним своїх обов`язків. В той же час звільнення заявника від авансування такої винагороди на етапі подання заяви вплине на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого, позбавивши останнього права на своєчасне отримання винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абзац 5 частина 2 статті 3 КУПБ).
Обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не містять умов та не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди керуючому реструктуризацією при поданні заяви та вирішенні судом питання про її прийняття до розгляду. Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди керуючому реструктуризацією чинним законодавством України не передбачено (висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №910/2629/20, від 17.02.2021 у справі № 927/166/20).
Судова колегія зауважує, що ні нормами Кодексу України з процедур банкрутства, ні будь-якими іншими нормами чинного законодавства не передбачено ні права суду, ні права сторін на самостійне визначення, зокрема, зменшення на власний розсуд розміру авансування послуг арбітражного керуючого, а також розстрочення авансування винагороди арбітражному керуючому протягом тривалого періоду.
Крім того, боржником не надано жодних доказів можливості в подальшому здійснювати оплату послуг арбітражного керуючого у справі про його неплатоспроможність, оскільки з поданого ОСОБА_1 плану реструктуризації боргів вбачається, що витрати боржника перевищують дохід останнього.
На підставі зазначеного, судова колегія дійшла висновку, що заявник не виконав вимоги ухвали Господарського суду Харківської області від 09.12.2023 про залишення заяви без руху в частині надання доказів авансування у повному обсязі на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.
Щодо доводів скаржника, що роздруківка з кредитної історії ТОВ "Українське бюро кредитних історій" є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, судова колегія зазначає про таке. 
Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:
1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;
2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;
3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення;
4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
У постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 926/2987-б/20 зазначено, що право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх чотирьох підстав, передбачених частиною другою статті 115 КУзПБ.
Отже, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 КУзПБ, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх чотирьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).
Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 КУзПБ переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст, зокрема:
- конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (пункт 3);
- опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна та копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно (пункти 4, 5);
- перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором (пункт 6);
- копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати (пункт 7);
- декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства (пункт 11);
- інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу (пункт 14).
Як встановлено судом, в обґрунтування звернення із заявою заявник зазначає, що має прострочені зобов`язання перед 10 фінансовими установами на загальну суму 683037,35грн, що становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати, також зазначає, що припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців. Заборгованість виникла на підставі відповідних договорів та/або угод, укладених між заявником та банками і мікрофінансовими організаціями, а саме: АТ "ПУМБ"; ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів"; АТ "А-БАНК"; АТ "Ідея Банк"; АТ "Альфа-Банк"; АТ КБ "Приватбанк"; ТОВ "ФК" "Центр фінансових рішень"; АТ "Банк-Форвард"; АТ "Банк Кредит Дніпро"; АТ "Креді Агріколь Банк". На підтвердження наявності у боржника вказаної заборгованості останнім до заяви додано договори, що укладені з АТ "Ідея Банк", АТ "Альфа-Банк", АТ "Банк-Форвард", АТ "Банк Кредит Дніпро", АТ "Креді Агріколь Банк" АТ "ПУМБ". 
Інших документів на підтвердження наявності правовідносин (договорів, угод) із зазначеними заявником іншими кредиторами, а саме: ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів", АТ "А-БАНК", АТ КБ "Приватбанк", ТОВ "ФК" "Центр фінансових рішень" до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та до заяви про усунення недоліків ОСОБА_1 не додано.
Разом з тим, до заяви про відкриття справи про неплатоспроможність заявником надано роздруківку із сайту Українського бюро кредитних історій.
Заявник зазначав, що ним не надано належних доказів в частині всіх копій договорів, квитанцій, банківських виписок тощо, що підтверджують суми грошових вимог кредиторів, на підставі яких виникла заборгованість, через їх відсутність або втрату. В поданій заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 зазначив, що він неодноразово звертався до фінансових установ та просив про надання відповідних копій кредитних договорів.
Судова колегія зауважує, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами. Такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.
Проте, відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №917/1604/21, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні правові наслідки процесуального та майнового характеру, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному (достатньому) обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру. Верховний Суд вважає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням. Отже, подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі. Подібні висновки викладено і у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №909/937/21.
Тобто, згідно сталої судової практики лише сам звіт ТОВ "Українське бюро кредитних історій" не вважається належним та достатнім доказом підтвердження розміру заборгованості боржника, підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання.
У відповідності до положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.
Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статті 76-77 ГПК України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.
У заяві про неплатоспроможність заявник вказував про наявність у нього прострочених зобов`язань перед кредиторами у загальному розмірі 683037,35грн, однак в порушення вимог ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заявником не в повному обсязі надано документальне підтвердження їх наявності, а також строку виконання зобов`язань. 
Тобто, заявником не додано належних доказів, що підтверджують обставини, що викладені ним у заяві.
При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції, заявником до матеріалів справи не надано жодних доказів того, що він звертався до банківських та фінансових установ з метою отримання кредитних договорів, інших належних документів, що підтверджують виникнення заборгованості, порядок нарахування та її розмір.
Посилання апелянта на висновки, викладені у постанові Південно-Західного апеляційного господарського суду у справі №915/1347/21, судова колегія до уваги не приймає, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 263 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду.
Оскільки скаржником не доведено порушення або неправильного застосування судом першої інстанції норм Кодексу України з процедур банкрутства та виконання в повному обсязі вимог ухвали місцевого господарського суду від 09.12.2022 про залишення заяви без руху і надання витребуваних судом матеріалів, колегія суддів погоджується із правильністю застосованого судом першої інстанції наслідку такого невиконання - повернення заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі положень частини четвертої статті 174 ГПК України. 
Судова колегія зауважує, що повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку (частина 3 статті 38 Кодексу України з процедур банкрутства), у зв`язку з чим право скаржника на доступ до правосуддя оскаржуваним судовим рішенням у цій справі не порушується та не обмежується.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Враховуючи все зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді ухвали Господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі №922/2463/22 та спростовуються наведеними вище висновками суду, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін.
Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273 п.1 ч.1 ст.275, ст.ст. 276, 281- 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі №922/2463/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складений 10.02.2023.

Головуючий суддя                                                                    Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                           В.В. Лакіза  

Суддя                                                                                           Н.О. Мартюхіна