ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/17117/21	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 22-ц/817/99/23 	Доповідач - Парандюк Т.С.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Парандюк Т.С. 
суддів -  Костів О. З., Шевчук Г. М., 
за участі секретаря —Стецюк М.А.
та сторін — ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ; представника відповідача адвоката Притули О.Б.; представника Тернопільської міської ради Яроша О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/17117/21 за апеляційними скаргами представника Державного професійно — технічного навчального закладу “Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі” адвоката Притули Оксани Богданівни та Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2022 року, ухваленого суддею Дзюбича В.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного професійно-технічного навчального закладу “Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі” з участю третьої особи ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 

В С Т А Н О В И В:

       у вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Державного професійно-технічного навчального закладу “Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі” з участю третьої особи ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
       В обґрунтування позову посилається на те, що 07 жовтня 1992 року її було прийнято на посаду методиста Тернопільського СПТУ № 1. 04 січня 1999 року переведено на посаду заступника директора з навчальної роботи училища.
       Наказом Міністерства освіти та науки України № 460 від 14.06.2001 та № 156 від 06.03.2008 училище двічі перейменовувалось у зв`язку з реорганізацією і на даний час має назву - Державний професійно-технічний навчальний заклад «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» (Далі ДПТНЗ «ТВПУРСТ»).
       Наказом директора училища у зв`язку із реорганізацією її переводили на займану нею цю ж посаду. З 04 січня 1999 року до 17 серпня 2021 року вона працювала у відповідача на посаді заступника директора з навчальної роботи.
       Наказом директора ДПТНЗ «ТВПУРСТ» за № 43-к від 17 серпня 2021 року звільнено із обійманої нею посади у зв`язку із скороченням чисельності працівників і штату на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
       Вважає, що наказ про її звільнення є незаконним, оскільки будь-яких доказів того, що в училищі було проведено скорочення чисельності або штату працівників їй не було надано, хоч вона неодноразово зверталася до директора з вимогою надати такі підтвердження.
       Позивач вказала, що у відповідача відсутні: рішення власника чи вищого органу щодо скорочення чисельності чи штату працівників, а також відсутній наказ уповноваженого органу (директора училища) щодо скорочення.
       Відповідачем не було дотримано вимог частини 1 статті 42 КЗпП України та не запропоновано іншої посади, хоча вона крім того, що виконувала обов`язки заступника директора, обіймала посаду вчителя з предмету правознавство і у неї було 360 годин, що становило 0,5 ставки, а також дала згоду на 0,5 ставки лаборанта у випадку, якщо б мало місце скорочення.
       18 серпня 2021 року вона знаходилася у своєму робочому кабінеті і в цей момент, близько 10:00 год., у її кабінет зайшла комісія ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) та почала вимагати від неї покинути робоче місце, мотивуючи, що її звільнено з роботи. На вимогу надати документ про звільнення їй було повідомлено, сказавши, що наказ про звільнення направлять поштою.
       Позивач вказала, що у зв`язку із незаконними діями працівників відповідача, які супроводжувалися погрозами «викинути позивача з кабінету», у неї стався гіпертонічний криз і вона змушена була викликати швидку медичну допомогу, яка і встановила вказаний діагноз. З 18 серпня по 25 серпня 2021 року перебувала на лікарняному.
       Наказ про звільнення від 17 серпня 2021 року вручено не було і лише на її вимогу був наданий 27 серпня 2021 року, а тому з цього числа вона на роботу не виходила.
       Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.
       Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора з навчальної роботи Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі».
       Стягнуто із Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» в користь ОСОБА_1 372518 гривень 91 копійку середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням усіх необхідних податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
       Рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді заступника директора з навчальної роботи Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» допущено до негайного виконання.
       Рішення в частині стягнення із Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» в користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 26351,82 гривень, з утриманням усіх необхідних податків, зборів та інших обов`язкових платежів, допущено до негайного виконання.
       Стягнуто із Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» в дохід держави 908 гривень судового збору.
       Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2022 року заяву представника Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» адвоката Притули Оксани Богданівни про роз`яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.11.2022, яке ухвалено у даній справі задоволено.
       Роз`яснено, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.11.2022, яке ухвалено в цивільній справі № 607/17117/21 ОСОБА_1 повинна бути поновлена на посаді заступника директора з навчальної роботи Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» з дати її звільнення, тобто із 17.08.2021 року.
       В апеляційній скарзі представник ДПТНЗ “Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі” адвокат Притула О.Б. просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2022 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
       В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначила, що 21.05.2021 року директор ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу та торгівлі» ОСОБА_3 прийняла наказ № 78-К «Про можливе внесення змін до штатного розпису та можливе скорочення чисельності штату працівників», згідно з яким визначено, що у зв`язку з дублюванням посадових обов`язків заступників директора, пов`язаних із навчальною роботою, економією фонду заробітної плати проінформувати всіх працівників училища про можливе скорочення посад та повідомити про можливе звільнення.
       Наказом від 07.06.2021 року № 88-К внесено зміни до штатного розпису ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу та торгівлі» з 01.08.2021 року шляхом скорочення однієї штатної одиниці заступника директора з навчальної роботи, попередити всіх працівників, які займають посади, що підлягають під можливе скорочення з 16.08.2021 року, та ознайомити їх зі списком вакантних посад та професій в училищі та переведення за їх згодою.
       З даним наказом ознайомлена, розписавшись особисто.
       Листом від 07.06.2021 року № 149 ОСОБА_1 була персонально попереджена про таке можливе звільнення та запропоновано усі наявні на час попередження вакантні в училищі посади.
       Однак, позивачка відмовилась від переведення на вказані вакантні посади, про що складено акт від 07.06.2021 р.
       Відповідно до вимог ст. 43 КЗпП України, 30.07.2021 р. було зроблено подання голові профкому училища про надання згоди на звільнення заступника директора ОСОБА_1 , яке було розглянуте 16.08.2021 р. (витяг з протоколу № 5 від 16.08.2021 року додається) та надано згоду на звільнення ОСОБА_1 за п. 1 ст. 40 КЗпП України.
       У зв`язку з тим, що позивачка не погоджувалась із таким рішенням профкому, суд відповідно до ч. 9 ст. 43 КЗпП України зупинив провадження у справі та надіслав запит про надання згоди виборного органу первинної профспілкової організації і після одержання повторної згоди виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення працівника продовжив розгляд спору по суті.
       16.08.2021 року позивачці повторно було запропоновано наявні на 16.08.2021 року вакантні посади, однак ОСОБА_1 відмовилась від переведення та відмовилась від підпису про ознайомлення з наявними на момент звільнення вакантними посадами та від підписання заяви про переведення на жодну вакантну посаду, про що складені акти від 17.08.2021 року.
       У зв`язку з такою відмовою позивачка була звільнена згідно з наказом від 17.08.2021 р. № 43-К.
       Листом № 204 від 17.08.2021 року ОСОБА_1 повідомлена про необхідність прибуття до відділу кадрів училища з метою отримання трудової книжки. Після звільнення та отримання трудової книжки, їй були виплачені всі належні при звільненні платежі.
       У зв`язку з наведеним, відповідач в межах повноважень (ст. ст. 24, 22 Закону України «Про вищу професійну (професійно-технічну) освіту», статут училища) прийняв рішення про зміни штатного розпису, а також з дотриманням вимог ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, висновку Верховного Суду від 18.10.2017 року у справі № 6-1723цс17, попередив позивача про можливе звільнення, запропонував всі вакантні посади при звільненні та лише після відмови позивачки від такого переведення - звільнив її.
       Окрім того, посилання позивачки в позові на те, що вона мала переваги при звільненні за скороченням посади, оскільки у неї більш висока кваліфікація у порівнянні з іншими заступниками директора училища та обіймала посаду вчителя з предмету правознавства, не можуть братись до уваги, оскільки згідно з трудовою книжкою позивача вона не обіймала посади вчителя. Викладацькі години у заступника - це додаткове навантаження за її згодою та рішенням тарифікаційної комісії училища.
       Посади заступника директора училища не є ідентичними та згідно зі штатним розписом до його зміни 07.06.2021 року були наступними: заступник директора з навчально-виробничої роботи; заступник директора з навчально-виховної роботи; заступник директора з навчальної роботи. Після скорочення посади заступника директора з навчальної роботи її функціональні обов`язки були розподілені між вказаними посадами заступників, які залишились.
       В апеляційній скарзі Тернопільська міська рада просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2022 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
       В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що оспорюване рішення порушує їх права оскільки 25.10.2017 р. Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 831-р "Питання управління державними закладами професійної (професійно-технічної") освіти, підпорядкованим Міністерству освіти і науки", згідно з яким вирішено -
1. до завершення процедури передачі з державної у комунальну власність підпорядкованих Міністерству освіти і науки державних закладів професійної (професійно-технічної) освіти передати для тимчасового виконання такі повноваження:
1) обласним і Київській міській держадміністраціям: розроблення та виконання регіональних програм підготовки кваліфікованих робітників та молодших спеціалістів; організація діяльності регіональних рад професійно-технічної освіти; оперативне управління майном закладів освіти; здійснення матеріально-технічного і фінансового забезпечення закладів освіти, аналізу та контролю за провадженням їх фінансово-господарської діяльності; проведення моніторингових досліджень потреб регіонального ринку праці, формування та розміщення регіонального замовлення на підготовку кваліфікованих робітників та молодших спеціалістів; здійснення контролю за виконанням показників регіонального і державного замовлення на підготовку кваліфікованих робітників та молодших спеціалістів; надання Міністерству освіти і науки пропозицій щодо переліку професій загальнодержавного значення, підготовка за якими здійснюється за рахунок коштів державного бюджету; складення середньострокового прогнозу потреби у кваліфікованих робітниках та молодших спеціалістах на регіональному ринку праці; здійснення контролю за організацією навчально-виробничого процесу у закладах освіти, створення на їх базі навчально-практичних центрів (за галузевим спрямуванням), сприяння впровадженню сучасних виробничих технологій; призначення на посаду директорів закладів освіти, фінансування яких здійснюється з обласних бюджетів, бюджету м. Києва, за результатами конкурсів шляхом укладення строкового трудового договору (контракту); заохочення, преміювання та притягнення до дисциплінарної відповідальності призначених директорів закладів освіти;
2) міським радам міст обласного значення - обласних центрів: призначення па посаду директорів закладів освіти, фінансування яких здійснюсться з бюджетів міст обласного значення — обласних центрів, за результатами конкурсів шляхом укладення строкового трудового договору (контракту); заохочення, преміювання та притягнення до дисциплінарної відповідальності призначених директорів закладів освіти.
       Оскільки однією з ознак засновника закладу освіти є належність майна, за рахунок якого заклад фінансується, після передачі фінансування державного закладу освіти до місцевого бюджету такий заклад вже не може вважатися державним, що має враховуватися під час здійснення керівництва ним.
       Відповідно, в цій частині не змінюється порядок керівництва державним закладом освіти, оскільки такий заклад вже не є державним після зміни фінансування.
       Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: 1) управління закладами освіти, охорони здоровая, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.
       Тобто, вказаним положенням управління закладами освіти, які належать територіальним громадам або передані їм, прямо віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування (місцевим радам в особі їх виконавчих органів).
       Наразі тривають заходи щодо передачі закладів професійної (професійно-технічної) освіти з державної у комунальну власність, зокрема, прийнято відповідні розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 р. № 996-р. від 18.07.2018 р. № 516-р, від 03.10.2018 р. № 713-р, від 17.10.2018р. № 750-р.
       Рішенням Тернопільської міської ради від 19.12.2022 № 8/п21/28 затверджено бюджет Тернопільської міської територіальної громади на 2023. За КПКВК 0611091 на утримання Державного професійного-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» з міського бюджету виділено 36 млн. 088 тис. 114 грн. В тому числі на оплату праці 18 млн. 042 тис. 339 грн., оплата комунальних послуг та енергоносіїв 4 млн. 479 тис. 807 грн., інші видатки 13 млн. 565 тис. 968 грн. Лімітна довідка про бюджетні асигнування на 2023 на утримання навчального закладу містить помісячні обсяги асигнувань (додається).
       Таким чином, за рахунок місцевого бюджету Тернопільської міської територіальної громади здійснюється утримання навчального закладу, формування фонду заробітної плати.
       Тернопільською міською радою надано докази того, що видатки на утримання Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» здійснюються із місцевого бюджету Тернопільської міської територіальної громади. Реалізація оспорюваного рішення Тернопільського міськрайонного суду призведе до стягнення з місцевого бюджету Тернопільської міської територіальної громади 372518 (триста сімдесят дві тисячі п`ятсот вісімнадцять)гривень 91 копійку. Дані кошти в бюджеті не передбаченні і їхнє стягнення призведе до недофінансування інших видатків закладу.
       Відзив на апеляційну скаргу представника ДПТНЗ “Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі” адвоката Притули О.Б. від ОСОБА_1 не поступив.
        ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу Тернопільської міської ради у якому зазначила, що особа, набуваючи статусу апелянта у справі, до участі у якій не була залучена, повинна мати не просто певний обсяг прав, свобод та інтересів, що зачіпаються тим чи іншим способом при прийнятті судового рішення, а питання про захист чи відмову у захисті прав свобод та інтересів саме цієї особи має бути вирішено судом безпосередньо.
       Вона перебувала у трудових відносинах з ДПТНЗ “Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі” і до Тернопільської міської ради жодного відношення не має. ДПТНЗ “Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі” є юридичною особою. Відповідно до п.п. 1.1., 1.3, 12.10, 5.1 Статуту ДПТНЗ “Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі” засновником даного навчального закладу є Міністерство освіти і науки України і управління ним здійснює Міністерство освіти і науки України та управління освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації.
       Тернопільська міська рада вказує, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України проходить процес передачі цього навчального закладу у власність Тернопільської міської ради, що вони здійснюють і його фінансування, а тому права міської ради порушено рішенням суду безпосередньо. Однак дане твердження не відповідає дійсності, оскільки ДПТНЗ “Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі” на сьогоднішній день у власність міської ради не передано і сам процес передачі не відомо коли буде завершено.
       У рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області жодних зобов`язань матеріального чи іншого характеру на міську раду не покладено. Кошти за вимушений прогул стягнуто з училища.
       У судовому засіданні представник ДПТНЗ “Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі” адвокат Притула О.Б. та представник Тернопільської міської ради Ярош О.П. свої апеляційні скарги підтримали з мотивів, викладених в них.
        ОСОБА_1 та її адвокат Козак І.О. апеляційних скарг не визнали, пояснивши, що директор училища ОСОБА_7 фактично звільнила її з особистих відносин, оскільки при призначені ОСОБА_7 на посаду директора, вона була проти. Також під час виконання останньою обов`язків директора робила їй неодноразові зауваження. Фактично скорочення штату в училищі не відбулось. Звільнення її проведено з порушенням п. 5.1 Статуту училища, яке перебуває у державній власності і підпорядковане Міністерству освіти та науки України, управлінню освіти та науки Тернопільської ОДА, а не Тернопільській міські раді, яка затверджувала штатний розпис у липні 2021 року. Крім того, звільнення не повинно було проводитись до кінця серпня місяця поточного року, оскільки ще до 25 серпня не було набрано учнів на перший курс, зарахування яких проводиться під кінець місяця. Також згідно наказу МОН України № 1204 від 06.12.2010 року “Про затвердження Типових штатних нормативів професійно-технічних навчальних закладів” при наявності в училищі від 400 до 800 учнів повинно бути три заступники директора. У 2021-2022 роки в училищі навчалось 600 учнів.
       Крім того, наказ № 88-к від 07.06.2021 року носить суперечливий характер: пункт 2 суперечить пункту 1. Згода профспілкового органу від 16 серпня 2021 року є неправдивою, оскільки в той день ще працівники училища перебували у відпустках, а її не запросили, при тому, що вона була на роботі.
       Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.
       Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
       Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що звільнення відбулось із порушення норм трудового законодавства.
       З таким висновком суду погоджується колегія суддів.
       Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. 
       Судом встановлено, що ОСОБА_1 на посаді заступника директора з навчальної роботи у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» працювала з 04 січня 1999 року (т. 1 а.с. 7-8). 
       Наказом директора ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» № 78-к від 21.05.2021 року «Про попередження окремих працівників щодо можливого скорочення чисельності штату працівників» у зв`язку із можливим невиконанням регіонального замовлення на підготовку робітничих кадрів рішення виконавчого комітету Тернопільської ради від 30.03.2021р. № 96 «Про обсяги регіонального замовлення на підготовку кваліфікованих робітничих та фахових молодших бакалаврів у 2021 році у державних закладах професійної (професійно-технічної) освіти, Тернопільському фаховому коледжі ТНТУ ім. І. Пулюята Галицькому коледжі ім. В`ячеслава Чорновола»; дублювання посадових обов`язків заступників директора пов`язаних з навчальною роботою, з метою упорядкування структури штатної чисельності працівників, для посилення режиму економії фонду заробітної плати та відсутністю подальшої потреби в окремих спеціалістах у ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі», керуючись п. 1 ст. 40 КЗпП України, наказано: проінформувати всіх працівників училища про можливе скорочення посад та повідомити всіх працівників під розпис про можливе звільнення за скороченням чисельності до 25.08.2021 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, а саме: заступника директора 2 штатні одиниці та інших працівників училища (а.с. 27). Із вказаним наказом ознайомлена ОСОБА_1 , що підтверджується підписом і не заперечується останньою (т. 1 а.с. 27).
       До вказаного наказу додається список вакантних посад та професій станом на 07.06.2021 року відповідно до якого вакантними є: вихователь 2 штатні одиниці (одна штатна одиниця на період відпустки по догляду за дитиною до трьох років), інженер з охорони праці 0,5 штатної одиниці, оператор газової котельні - 4 штатні одиниці (на опалювальний сезон), комірник інструментальної комори 0,65 штатної одиниці, електромонтер з обслуговування та ремонту електроустаткування одна штатна одиниця, лаборант 0,5 штатної одиниці.
       Наказом директора училища № 88-К від 07.06.2021 року «Про попередження окремих працівників щодо можливого скорочення чисельності штату працівників» внести зміни до штатного розпису ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» з 01.08.2021 року, шляхом скорочення однієї одиниці заступника директора з навчальної роботи. Попередити всіх працівників, які займають посади, що підлягають під можливе скорочення з 16 серпня 2021 року, а саме 2 заступника директора та інших. З наказом ознайомлено всіх (т.1 а.с. 28, 29,).
       07 червня 2021 року листом № 149 заступника директора ОСОБА_1 персонально попереджено про те, що у зв`язку із можливим невиконанням регіонального замовлення на підготовку робітничих кадрів, можливим недобором здобувачів на новий 2021-2022 навчальний рік та можливою відсутністю подальшої потреби в окремих спеціалістах, на підставі наказу № 78-К від 21.05.2021 «Про можливе внесення змін до штатного розпису та можливе скорочення чисельності штату працівників”, відповідно до статті 49-2 КЗпП України, про можливе звільнення із займаної посади після закінчення двох місячного терміну з моменту одержання цього персонального попередження на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Одночасно ОСОБА_1 запропоновано роботу в училищі відповідно до кваліфікації за списком вакансій викладених у наказі № 88-К від 07.06.2021 року: вихователь - 2 штатні одиниці (одна на період відпустки по догляду за дитиною до 3-років), інженер з охорони праці - 0,5 штатної одиниці; оператор газової котельні - 4 штатні одиниці; комірник інструментальної комори - 0,65 штатної одиниці.; електромонтер з обслуговування та ремонту електроустаткування - 1 штатна одиниця; лаборант - 0,5 штатної одиниці (т. 1 а.с. 9, 30).
        07.06.2021року комісія у складі голови комісії директора Чашки М., заступника директора з НВР Чорної Г., методиста ОСОБА_8 , інспектора з кадрів Бек Ю. склали акт про відмову від переведення ОСОБА_1 на іншу посаду (т. 1 а.с. 31).
       20.07.2021 року директор ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» звернулася із листом, вих № 193 на адресу начальника управління освіти і науки Тернопільської міської ради, у якому просить погодити зміни в штатний розпис станом на 01.08.2021 року, а саме: скоротити ставку заступника директора з навчальної роботи, у зв`язку із виробничою необхідністю, дублюванням посадових обов`язків заступників директора пов`язаних з навчальною роботою та з метою упорядкування структури штатної чисельності працівників для економії бюджетних коштів і в цей же день він був затверджений заступником начальника управління освіти і науки Тернопільської міської ради О. Пельвецькою (т. 1 а.с. 35-37).
       Колегія суддів вважає, що сама процедура скорочення чисельності штату та звільнення ОСОБА_1 з займаної посади була поведена з грубим порушення чинного законодавства України.
       Згідно вимог та принципів, що ставляться до управлінських рішень однією із вимог є несуперечність рішень, яка полягає в тому, що вони не повинні містити логічних протирічь у міркуваннях та доказах, а також суперечливих думок. Не припустимим у тексті управлінського рішення є суперечність самому собі або раніше реалізованому рішенню. 
       Як вбачається із наказу № 88-к від 07.06.2021 року у пункті 1 вказано, що скороченню підлягає одна штатна одиниця заступника директора, а у пункті 1.2 цього ж наказу, що скороченню підлягають дві штатні одиниці заступника директора.
       Суперечливими у вказаних наказах є і дата, коли буде проведено можливе скорочення посад.
       Так, в наказі № 78-к вказано, що посади можуть бути скорочені з 25 серпня 2021 року, в наказі № 88 -к у пункті 1 зазначено, що з 01 серпня 2021 року, а у пункті 1.2 цього ж наказу — з 16 серпня 2021 року.
       Крім того, у вступній та описовій частині наказу № 78-к і у пункті 1.2 резолютивної частини наказу вказано за можливе скорочення окремих посад, а у пункту 1 - “скоротити посаду заступника директора з навчальної частини”.
       Так, як станом на 07 серпня 2021 року не було у встановленому законом порядку затверджено штатний розпис, то директор не вправі була виносити наказ про скорочення конкретної посади.
       Станом на 16.08.2021 року вакантними були наступні посади: вихователь 01 штатної одиниці (на період відпустки по догляду за дитиною), лаборант 0,5 штатної одиниці, швейцар 0,5 штатної одиниці, комірник інструментальної комори 0,15 штатної одиниці (т. 1 а.с. 33).
       30.07.2021 року директор ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» звернулась до голови профспілкового комітету ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» із клопотанням розглянути подання в установленому порядку на засіданні профспілкового комітету та дати згоду на звільнення заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_1 за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.
       16.08.2021 року профспілковий комітет одноголосно ухвалив рішення про надання згоди на звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності штату ОСОБА_1 , заступника директора з навчальної роботи (протокол № 5) (т. 1 а.с. 34).
       Листом № 203 від 16.08.2021 року директор ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» повідомив заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_1 про те, що відповідно до наказу № 88-к від 07.06.2021 року «Про попередження окремих-працівників щодо можливого скорочення чисельності штату працівників» з 16.08.2021 року в ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгiвлi» 07.06.2021 року вона була попереджена про можливе скорочення посади заступника директора, а 01.08.2021 року здійснилось скорочення чисельності штату працівників та скорочується посада заступника директора з навчальної роботи, тому ОСОБА_1 підлягає звільненню. Одночасно повторно пропонувалось для подальшого працевлаштування переведення на вакантні посади в училищі відповідно кваліфікації: вихователь - 1 ст. (на період відпустки по догляду за дитиною до трьох років); 0,5 ст. лаборанта; 0,5 ст. швейцара; 0,15 ст. комірника інструментальної комори. Своє рішення щодо відмови або згоди обiймати вакантну посаду просили повідомити до 15.00 год. 17.08.2021 року (т. 1 а.с. 38).
       Із акту від 17.08.2021 року про відмову від підпису та переведення ОСОБА_1 на іншу посаду вбачається, що комісія в складі голови комісії директора ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» М.Чашки, заступника директора з НВР Г.Чорної, методиста ОСОБА_9 , інспектора з кадрів Ю.Бек склали цей акт про те, що заступнику з навчальної роботи ОСОБА_10 у їх присутності було вручено лист про скорочення займаної посади і запропоновано переведення на вакантні посади за її фахом і кваліфікацією, від отримання листа і підпису про ознайомлення та переведення вона відмовилась (т. 1 а.с. 39).
       17.08.2021 року комісією у складі голови комісії директора ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» М. Чашки, заступника директора з НВР Г. Чорної, методиста ОСОБА_9 , інспектора з кадрів Ю. Бек, складено акт про те, що заступник директора з навчальної роботи Марія Денисюк у їхній присутності 17.08.2021року о 15 год 00 хв відмовилася писати заяву про переведення на жодну вакантну посаду (т. 1 а.с. 40).
       Листом № 204 від 17.08.2021 року інспектор з кадрів ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» через пошту повідомила ОСОБА_1 про те, що у зв`язку із її звільненням 17.08.2021 року з роботи за скороченням чисельності працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України) їй необхідно прибути до відділу кадрів училища та отримати трудову книжку (т. 1 а.с. 41), при тому, що ОСОБА_1 перебувала ще на робочому місці.
       Колегія суддів вважає, що так як накази директора училища щодо скорочення чисельності штату працівників містили цілий ряд суперечностей між собою, то вимога позивачки ОСОБА_1 щодо надання їй для ознайомлення нового штатного розпису та інших документів про скорочення її посади були правомірними.
       17.08.2021 року ОСОБА_1 листом, адресованому директору училища, повідомляла, що у разі скорочення її посади вона претендуватиме на посаду викладача правознавства, яке вона викладає понад 20 років і дає згоду на 05, ставки лаборанта. Також просила ознайомити її з повним пакетом документів, що стосуються запланованого скорочення її посади в училищі (т.1, а.с.10).
       Однак цей лист не був прийнятий ні в приймальну директора, ні у відділ кадрів, оскільки після 15 год 17.08.2021 року працівників училища уже не було на робочу місці, при тому, що робочий час до 17 год 15 хв. В апеляційній інстанції представник відповідача адвокат Притула О.Б. в судовому засіданні пояснила, що дійсно працівники училища в цей день і час були відпущені, щоб не затримувати їх на роботі, бо як би поступила заява від ОСОБА_1 , то необхідно було б оформляти документи, затримуючи людей на роботі.
       Наказом Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» №43-К від 17.08.2021року ОСОБА_1 , заступника директора з навчальної роботи звільнити 17.08.2021 року з роботи у зв`язку із скороченням чисельності працівників і штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Підстава: наказ № 88-К від 07.06.2021 «Про попередження окремих працівників щодо можливого скорочення чисельності штату працівників»; акт про відмову про переведення на іншу посаду; згода профспілкового комітету (протокол № 5 від 16.08.2021).
       25.08.2021 року ОСОБА_1 знову просила надати наказ про її звільнення, копію документа, що стосується скорочення її посади в училищі, а також копію наказу № 88-К від 07.06.2021 року.
       Наказ № 43-к від 17.08.2021 року ОСОБА_1 було вручено 26.08.2021 року.
       Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
       Частиною другою статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених, зокрема у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
       Згідно з частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
       Як роз`яснено у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
       Таким чином, виходячи з нормативного тлумачення частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.
       Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
       Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні штату чисельності працівників у зв`язку із змінами організації і праці переважне право на залишенні на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
       Як встановлено судом, ОСОБА_1 - викладач вищої категорії, викладач-методист. Інші заступники директора: ОСОБА_4 та ОСОБА_11 - старші викладачі, тобто у позивачки вища кваліфікація, а тому вона мала переважне право на залишення на роботі.
       Таким чином, позивачка була звільнена з роботи з порушенням вимог частини 2 статті 40 і частини першої статті 42 КЗпП України.
       Аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти, як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.
       Згідно з частиною першою статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.
       Стаття 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, зокрема, звільнення заступників керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу)
       Протоколом № 1 засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації «Тернопільське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі» від 20.01.2022 року, профспілковий комітет ухвалив надати згоду на звільнення заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_12 за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (т. 1 а.с. 85-86).
       Положеннями пунктів 1.1, 1.3, 1.10, 5.1, пп. «ж» п. 5.3 Статуту ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» передбачено, що ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» (Далі ВПУ) є державним професійно-технічним навчальним закладом третього атестаційного рівня. 
        ВПУ у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України «Про освіту», «Про професійно-технічну діяльність», «Про загальну середню освіту», «Про працю», Положенням про професійно-технічний навчальний заклад, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 №1240, Положенням про ступеневу професійно-технічну освіту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.1999 р. № 956, Положенням про вище професійне училище та центр професійно-технічної освіти, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 20.06.2000 року № 225, Положенням про організацію навчально-виробничого процесу у професійно-технічних навчальних закладах, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 30.05.2006 р. № 419, нормативною правовими актами Міністерства освіти і науки України, яке є його засновником, іншими нормативно-правовими актами України, а також цим Статутом. 
       Рішення про реорганізацію або припинення юридичної особи ВПУ приймає Міністерство освіти і науки України. 
       Управління ВПУ здійснюється Міністерством освіти і науки України, управлінням освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації. ВПУ виконує рішення інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, що не суперечить законодавству України та в межах їх повноважень.         Директор ВПУ розробляє в межах наявного фонду заробітної плати штатний розпис та чисельність працівників ВПУ (т. 1 а.с. 100-109).
       Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що скорочення відбулось із порушенням законодавства, оскільки із матеріалів справи, зокрема із Статуту ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» вбачається, що училище є державним професійним-технічним навчальним закладом третього атестаційного рівня, управління яким здійснюється Міністерством освіти і науки України, управлінням освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації.
       Зміни до штатного розпису ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» повинно погоджувати управління освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації, як представник власника і засновника. Це узгоджується із вимогами статті 37 Закону України «Про повну загальну середню освіту» та статті 25 Законом України "Про освіту".
        Однак, в порушення положень Статуту, директор ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» за погодженням змін в штатний розпис, зокрема щодо скорочення ставки заступника директора з навчальної роботи, звернувся до начальника управління освіти і науки Тернопільської міської ради, що є неправомірним.
       Оскільки погодження змін до штатного розпису ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» станом на 01.08.2021 року здійснив не уповноважений орган, а тому наказ директора ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» № 88-К від 07.06.2021 року, яким внесено зміни до штатного розпису ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» шляхом скорочення однієї штатної одиниці заступника директора з навчальної роботи, а також наказ № 43-К від 17.08.2021 року, яким звільнено ОСОБА_1 з роботи у зв`язку зі скороченням чисельності працівників і штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України є неправомірними. 
       Представник відповідача стверджує, що директор училища мав право затверджувати Статут навчального закладу, виходячи з вимог Закону України “Про професійно-технічну освіту”.
       Дійсно у пункті 7 статті 24 цього закону передбачено право керівника ПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» затверджувати в межах наявного фонду заробітної плати штатний розпис і чисельність працівників навчального закладу.
       Однак, на виконання та відповідно до Закону України “Про професійно-технічну освіту”, розпорядження Кабінету міністрів України від 27.08.2010 року № 1719-р “Питання типових штатних нормативів професійно-технічних навчальних закладів” Міністерством освіти і науки України 16.12.2010 року видано наказ №1204, яким у пункту 2 наказу роз`яснено право керівників ПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» змінювати штати, крім керівних посад.
       Так, як посада позивачки відноситься до керівних посад, то затверджувати зміни до штатного розпису вправі лише засновник (власник) навчального закладу.
       06.12.2010 року наказом № 1204 “Про затвердження Типових штатних нормативів професійно-технічних навчальних закладів”, який набирає чинності з 01.09.2012 року визначено, що типові штатні нормативним професійно-технічних навчальних закладів поширюється на професійно-технічні навчальні заклади всіх типів і визначають максимальну кількість посад (штатних одиниць). 
       Штатний розпис навчального закладу розробляється в межах затвердженого фонду оплати праці з дотриманням вимог, передбачених цими Типовими штатними нормативами, з урахуванням типу навчального закладу, контингенту учнів, слухачів, кількості груп, режиму роботи закладу, площ і санітарного стану приміщень, будівель.
       Наказ № 1204 зареєстровано у Міністерстві юстиції України 25.01.2011 року за № 114/18852, а тому є обов`язковим до виконання у всіх професійно-технічних закладах.
       При затвердженні штатного розпису навчального закладу враховується контингент учнів, слухачів за списковим складом на 1 січня року, що планується: 3 заступники директора при контингенті 401-800 учнів (т. 1 а.с. 75-76).
       Матеріалами справи доведено, що у навчальному закладі станом на 2021 -2022 роки перебувало на навчанні більше 600 учнів: тільки на перший курс 2021 року було зараховано більше 250 учнів, у 2020 році зараховано на перший курс -212 учнів, що не заперечується і представником відповідача (т. 1 а.с. 120-131). 
       Таким чином, директор училища, виносячи наказ про зміни у штатний розпис та скорочення посади заступника директора навчального закладу, порушив вимоги типових штатних нормативів ПТНЗ, затвердженні Міністерством освіти і науки України на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України та Закону України “Про професійно-технічну освіту”, а також не врахував кількісний склад учнів на навчальний 2021-2022 роки.
       Отже, всі процедурні питання щодо затвердження (розроблення штатного розпису директором училища не оспорюється) внесення змін у штатний розпис училища повинні були здійснюватись у відповідності пункт 5.1 Статуту, а не управлінням освіти і науки Тернопільської міської ради. Зміни у статут училища не внесенні.
       Доказів щодо передачі повноважень Тернопільської ОДА управлінню освіти та науки Тернопільській міськраді з питання затвердження штатних розписів училища відповідачем суду не надано.
       Не заслуговує на увагу посилання представника ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» адвоката Притули О.Б. на те, що відповідач в межах повноважень прийняв рішення про зміни штатного розпису, а також з дотриманням вимог ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КзпП України попередив позивача про можливе звільнення, запропонував всі вакантні посади при звільненні та лише після відмови позивачки від такого переведення звільнив її, оскільки як було встановлено в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 17 серпня 2021 року до 15 години намагалась занести заяву про дачу згоди на переведення її на 0,5 ставки лаборанта як до директора, так у відділ кадрів, однак кабінети були закриті до кінця робочого дня. В зв`язку з цим, її заява зареєстрована 18.08.2021 року (а.с. 10).
       Матеріалами справи доведено і не заперечується представниками відповідача і Тернопільської міської ради про те, що спірний навчальний заклад і на час розгляду справи перебуває у власності та в управлінні Міністерства освіти та науки України, Тернопільської обласної державної адміністрації, а процедура щодо передачі його у власність Тернопільської територіальної громади на виконання розпоряджень Кабінету Міністрів України № 831-р від 25.10.2017 року; №996-р від 27.12.2017 року; 3 516-р від 18.07.2018 року; № 713-р від 03.10.2018 року та №с 750 від 17.10.2018 року не завершена, чим спростовано доводи апеляційних скарг.
       Відповідно до положень ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
       З урахуванням норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку № 100, середньомісячна зарплата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, із якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.
       Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 згаданого Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2-х місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.
       Відповідно до довідки про доходи про нараховану заробітну плату, яка видана ОСОБА_1 , остання працювала у ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі», обіймала посаду заступник директора з навчальної роботи та отримала перед звільненням за останні два місяці наступну заробітну плату: у травні 2021 року - 21896,54 гривень, у червні 2021 року - 22422,77 гривень, разом 44319,31 гривень. Згідно довідки про доходи про нараховану заробітну плату, яка видана ОСОБА_1 , остання працювала у ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі», обіймала посаду заступник директора з навчальної роботи та отримала наступну заробітну плату: січень 2021 - 24275,31, лютий 2021 - 22384,02, березень 2021 - 21639,92, квітень 2021 - 19674,12, травень 2021 - 21896,54, червень 2021 - 22422,77.
       Число відпрацьованих робочих днів у травні 2021 року становить 18, у червні 2021 року 19, разом 37 відпрацьованих робочих днів.
       Отже розмір середньоденної заробітної плати становить 1197,81 гривень (Розрахунок: 44319,31 : 37 = 1197,81 гривень).
       Період вимушеного прогулу із 18.08.2021 до 09.11.2022 включно, що становить 311 робочих днів.
       З розрахунками середнього заробітку за час вимушеного прогулу колегія суддів повністю погоджується. Доводи апеляційної скарги не містять власних розрахунків середнього заробітку, який підлягає стягненню на користь позивача, а також не спростовують розрахунок, проведений судом першої інстанції 
       Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що із ДПТНЗ «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 372518,91 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням усіх необхідних податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
       Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що при проведені звільнення ОСОБА_1 із посади заступника директора по навчальній роботі були допущенні відповідачем норми трудового законодавства.
       Матеріалами справи доведено, що вносячи зміни у штатний розпис училища у липні 2021 року директором не було враховано вимоги Типових штатних нормативів професійно-технічних навчальних закладів, які є обов`язковими для формування штатних одиниць установи до початку навчального року.
       Що ж стосується доводів апеляційної скарги Тернопільської міської ради, як особи, яка не брала участі у справі, і вважає, що прийнятим рішенням судом першої інстанції порушені їх права, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки оскаржуване рішення повинно безпосередньо стосуватись їх прав та обов`язків, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є апелянт, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братись до уваги.
       Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 не перебувала у трудових відносинах із Тернопільською міською радою, тобто прийому і звільнення її з посади входило у функціональні обов`язки директора училища, тому й міська рада не була стороною у справі і права її не порушенні.
       Що ж стосується доводів скарги, що виконання даного рішення вплине на фінансове становище територіальної громади, то колегія суддів до уваги не приймає, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження цих аргументів, так як кошти по рішенню суду стягуються із коштів училища.
       Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення. 
       Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
       Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
       Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
       Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційній інстанції покласти на апелянтів в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

       Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу представника Державного професійно-технічного навчального закладу “Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі” адвоката Притули Оксани Богданівни та Тернопільської міської ради — залишити без задоволення.
       Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2022 року — без зміни.
       Судові витрати за розгляд справи в апеляційній інстанції покласти на апелянтів в межах ними понесеними.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 31 березня 2023 року.

Головуюча                                                                 Т.С. Парандюк

Судді:                                                                         О.З. Костів

                                                                                Г.М. Шевчук