Ухвала
 
01 березня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 753/19588/19
провадження № 61-1158св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М., 
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, 
третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІ-Майно», 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року у складі судді Колесника О. М. та постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Журби С. О., Писаної Т. О., Приходька К. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р. О., третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІ-Майно» (далі - ТОВ «БІ-Майно»), про витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що 16 травня 2008 року між ним та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11346209000 (далі - Кредитний договір), за умовами якого він отримав кредит у розмірі 85 000 доларів США під 13 % річних з кінцевим терміном повернення до 16 травня 2029 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 16 травня 2008 року між ним та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки № 85507, за яким він передав в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 . 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») уклали договір факторингу та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, за якими права вимоги за Кредитним та іпотечним договорами були передані ТОВ «Кей-Колект». В подальшому він дізнався, що 17 квітня 2015 року в позасудовому порядку державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єгорова М. Є. без його згоди провела державну реєстрацію права власності на квартиру  АДРЕСА_1 за іпотекодержателемі цього ж дня на підставі договору купівлі-продажу ТОВ «Кей-Колект» відчужило спірну квартиру на користь ТОВ «БІ-Майно». Вважаючи, що перехід права власності на належне йому іпотечне майно відбувся з порушенням вимог закону, він звернувся до суду з відповідними позовами. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 13 липня 2018 року у справі № 753/23580/17 було визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової М. Є. від 17 квітня 2015 року, яким внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Кей-Колект». Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року у справі № 753/11096/15-ц було відмовлено в задоволенні його позову до ТОВ «БІ-Майно» про витребування майна, однак Київський апеляційний суд своєю постановою від 13 лютого 2019 року скасував рішення місцевого суду і ухвалив нове судове рішення, яким витребував від ТОВ «БІ-Майно» на його користь спірну квартиру. Разом з тим під час розгляду справи № 753/11096/15-ц йому стало відомо, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 21 грудня 2018 року ТОВ «БІ-Майно» відчужило згадану квартиру ОСОБА_2 . Вважає, що за вищенаведених обставин спірна квартира вибула від нього як власника поза його волею. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на зазначене нерухоме майно.
 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року позов задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_2 та повернуто у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
 
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. На час придбання 21 грудня 2018 року ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 в суді тривав спір за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «БІ-Майно» про витребування майна з чужого незаконного володіння, про що названому товариству було достеменно відомо. Зазначене дає підстави для висновку, що ТОВ «БІ-Майно» здійснило відчуження спірної квартири з метою ускладнити позивачеві можливість захисту своїх прав як власника квартири, оскільки після вибуття цього нерухомого майна з власності продавця (ТОВ «БІ-Майно»), вищезгаданий позов втрачав сенс. Тому з метою ефективного захисту своїх прав ОСОБА_1 як власник житла вимушений був звернутися з позовом вже до нового володільця квартири - ОСОБА_2 . Враховуючи, що станом на грудень 2018 року право власності ТОВ «БІ-Майно» на спірну квартиру було скасоване на підставі рішення суду, ОСОБА_2 не може вважатися добросовісним набувачем цього житла, а тому наявні підстави для витребування від відповідача спірної квартири та повернення її у власність ОСОБА_1 .
 
Постановою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року - без змін. 
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Добросовісне придбання згідно зі статтею 388 ЦК України можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або в особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. При цьому власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. З матеріалів справи вбачається, що станом на дату укладення між ОСОБА_2 та ТОВ «БІ-Майно» договору купівлі-продажу спірної квартири назване товариство не могло вчиняти такий правочин, оскільки його право власності на квартиру вже було скасоване рішенням суду. Разом з тим, за відсутності доказів обізнаності ОСОБА_2 щодо вказаних обставин, вона є добросовісним набувачем майна. Оскільки спірна квартира вибула з володіння позивача поза його волею, то відповідно до положень статті 388 ЦК України таке майно може бути витребуване і в добросовісного набувача.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи.
 
У січні 2022 року  ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
 
На обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заявник вказала, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21), від 21 листопада 2018 року у справі № 201/9100/16-ц (провадження № 14-424цс18) та в постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 522/21926/16-ц (провадження № 61-47992св18), від 20 березня 2019 року у справі № 521/8368/15-ц (провадження № 61-17779св18). Станом на дату укладення між нею та ТОВ «БІ-Майно» договору купівлі-продажу спірної квартири (21 грудня 2018 року) існувало лише рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року у справі № 753/11096/15-ц, яким ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позову до ТОВ «БІ-Майно» про витребування майна та визнання права власності на квартиру. При цьому у справі № 753/11096/15-ц судом не вживалися заходи забезпечення позову, зокрема не було накладено арешт на квартиру  АДРЕСА_1 чи обтяження, які перешкоджали б ТОВ «БІ-Майно» відчужити квартиру на її користь. За наведених обставин суди дійшли помилкового висновку про те, що на дату укладення договору купівлі-продажу спірного майна ТОВ «БІ-Майно» як продавець не мало права на вчинення такого правочину. Однією з обов`язкових умов задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спору про витребування майна з чужого незаконного володіння наявності чи відсутності в діях власника волі на передачу майна іншій особі. Однак під час вирішення спору суди не врахували, що умовами договору іпотеки від 16 травня 2008 року № 85507 передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, а тому є очевидним, що підписавши цей договір, ОСОБА_1 дав свою згоду на вибуття спірної квартири з його володіння у випадку неналежного виконання ним умов Кредитного договору. Та обставина, що при зверненні стягнення на предмет іпотеки ТОВ «Кей-Колект» не дотрималося всіх визначених законом вимог для набуття у власність іпотечного майна жодним чином не спростовує наявність у позивача волі на відчуження квартири на підставі договору іпотеки. Також суди не дали належної оцінки тій обставині, що вона є добросовісним набувачем майна, що має важливе значення як для застосування положень статей 387, 388 ЦК України, так і для визначення критерію пропорційності втручання в її право на майно як набувача. У зв`язку з ухваленням оскаржуваних судових рішень вона як добросовісний набувач втратила придбану на законних підставах квартиру і сама змушена шукати способи компенсації своїх втрат, що покладає на неї надмірний тягар.
 
У липні 2022 року представник   ОСОБА_1 - адвокат Бабенко С. С. подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням всіх фактичних обставин справи. 
 
Рух справи в суді касаційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В. від 08 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження в цій справі, витребувано її матеріали з Дарницького районного суду міста Києва та зупинено виконання рішення цього суду від 14 липня 2021 року до закінчення касаційного провадження.
 
09 серпня 2022 року справа № 753/19588/19 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В. від 03 жовтня 2022 року справу призначено до судового розгляду.
 
Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 05 жовтня 2022 року справу № 753/19588/19 визначено колегії суддів в кількості п`яти суддів: Ступак О. В. (головуючий), Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Усика Г. І. (суддя-доповідач), Яремка В. В. 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (головуючий), Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Усика Г. І. (суддя-доповідач), Яремка В. В. від 12 жовтня 2022 року провадження в цій справі було зупинене до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20) за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Першої Львівської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Львівське комунальне підприємство «Центральне», про визнання спадщини відумерлою, визнання свідоцтва про право на спадщину і договору купівлі-продажу квартири недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного суду від 06 березня 2020 року.
 
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду від 24 січня 2023 року у зв`язку з відрядженням судді Усика Г. І. до Вищої ради правосуддя призначений повторний автоматизований розподіл цієї справи.
 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2023 року матеріали справи № 753/19588/19 передано судді-доповідачу Стрільчуку В. А., судді, які входять до складу колегії: Фаловська І. М. (головуючий), Ігнатенко В. М., Карпенко С. О., Сердюк В. В. 
 
Позиція Верховного Суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.
 
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року, яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21 лютого 2023 року, у справі № 461/12525/15-ц касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 06 березня 2020 року в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за законом, відмову в задоволені позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири і відмову в скасуванні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за набувачем (покупцем) за договором купівлі-продажу - залишено без змін. Постанову Львівського апеляційного суду від 06 березня 2020 року в частині позовних вимог про визнання спадщини відумерлою, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за продавцем, передачу її територіальній громаді міста Львова, витребування квартири від покупця та в частині позовних вимог до державної нотаріальної контори - скасовано. В цій частині залишено в силі рішення Галицького районного суду міста Львова від 29 листопада 2016 року, змінено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
 
Згідно з частиною другою статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
З огляду на викладене та враховуючи, що перестали існувати обставини, які викликали зупинення провадження в цій справі, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність його поновлення.
 
Керуючись статтями 254, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити провадження у справі № 753/19588/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі-Майно», про витребування майна з чужого незаконного володіння за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий	І. М. Фаловська  	
Судді:	В. М. Ігнатенко  	
 	С. О. Карпенко  	
 	В. В. Сердюк  	
 	В. А. Стрільчук