П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/3397/22	
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Домусчі С. Д., Джабурії О. В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 , звернулася до суду першої інстанції з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – ВЧ НОМЕР_1 ) в якому просила:
визнати протиправними дії щодо невірного нарахування та виплати ОСОБА_2 з 29.01.2020 по день виключення із списків частини, а саме 08.12.2020 грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, усіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, одноразової грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідні тарифні коефіцієнти;
зобов`язати провести ОСОБА_2 з 29.01.2020 по 08.12.2020 перерахунок та виплату грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, усіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за  невикористану основну та додаткову відпустку, одноразової грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань),  виходячи з посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01. 2020 на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб» (далі – Постанова №704), з урахуванням раніше проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила про наявність постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18, відповідно до якої  визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103 (далі - Постанова №103), а тому, на її думку,  з 29.01.2020 посадові оклади, оклади за спеціальним званням військовослужбовців розраховуються у порядку, визначеному пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704  (далі по тексту - Постанова №704).
За твердженням представниці позивача саме з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 Постанови №704 в первісній редакції, яка визначала, що розміри посадових окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а не на 01.01.2018.
Також представниця позивача акцентувала увагу, що її довіритель не просить застосовувати в якості розрахункової величини мінімальну заробітну плату.
Узагальнюючи підстави позову, представниця позивача, наголосила, що з 29.01.2020  розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01 2020 року, що становить 2102 грн, а відтак є протиправним нарахування  ВЧ НОМЕР_1 , за цей період, грошового забезпечення з урахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2018.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року, ухваленого за результатом розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (у письмовому провадженні), у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, погодився з позицією позивача, що починаючи з 29.01.2020, відповідно до пункту 4 Постанови №704, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня календарного року.

Поряд з тим, суд першої інстанції зауважив, що за змістом Постанови №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. 
Такі ж правила, на думку суду, діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби. 
Як вважав суд першої інстанції, застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини до грошового забезпечення, з якого мала б перераховуватись пенсія особам звільнених з військової служби, матиме наслідком неправильний обрахунок відповідних сум, за основу братиметься величина грошового забезпечення, яка фактично діючими військовослужбовцями не отримується.
Також в рішенні суду першої інстанції робиться акцент, що Кабінетом Міністрів України не приймалось жодного нормативного акта про зміну розміру грошового забезпечення військовослужбовців, як обов`язкової передумови для виникнення у ВЧ НОМЕР_1 обов`язку перерахунку грошового забезпечення позивача.
Понад те, на переконання суду, Постанова №704 не передбачає перерахунок розміру посадового окладу щорічно у зв`язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ключовою тезою апеляції є те, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у осіб з числа військовослужбовців виникло право на перерахунок грошового забезпечення.
На переконання представниці позивача до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 3 Постанови № 704, де унормовано, що розрахунковою величиною для визначення розмірів посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
У відзиві на апеляцію ВЧ НОМЕР_1 заперечує проти доводів, що в неї викладені, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
Ключовим аргументом відзиву є те, що позивачу не підвищувалося грошове забезпечення з 29.01.2020, оскільки з цього приводу відсутній нормативно – правовий акт, який є обов`язковою передумовою для виникнення підстав для перерахунку грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_2 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 в період з 29.11.2018 по 08.12.2020 на посаді заступника командира дивізіону з морально – психологічного забезпечення.  
Наказом командуючого Повітряних Сил Збройних Сил України від 25.11. 2020  №780 ОСОБА_2 звільнено з військової служби у запас, у зв`язку із закінченням строку контракту,  за підпунктом «а», пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 08.12.2020 р. ОСОБА_2 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

У листопаді 2021 ОСОБА_2 звернувся до командира ВЧ НОМЕР_1 із заявою про здійснення йому перерахунку грошового забезпечення з 29.01.2020 по 08.12.2020, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік», станом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт та провести виплати, з урахуванням раніше виплачених сум.  
За результатами розгляду вказаної заяви, ВЧ НОМЕР_1 відповіла  про відсутність для цього підстав, позаяк, відповідно до Постанова №704, розрахунковою величиною  для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Частиною четвертою статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Постановою № 704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа  осіб  рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Додатком 1 до Постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі – Постанова №103), пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються.
Зокрема, у Постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: «  Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців,  осіб  рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру  прожиткового мінімуму  для  працездатних осіб,  встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».
Отже, станом на 01.03.2018 пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців,  осіб  рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір  прожиткового мінімуму  для  працездатних осіб,  встановленого законом на 1 січня 2018 року.
Водночас, колегія суддів зазначає, що Закон України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.
У свою чергу базовим державним соціальним стандартом є  прожитковий мінімум,  встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону № 2017-III).
Прожитковий мінімум  щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
При цьому, згідно із частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).
Верховний Суд неодноразово у своїх рішення  наголошував, що  Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням  прожиткового мінімуму  для  працездатних осіб,  який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.
Закон України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» не містить застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема, грошового забезпечення,  прожиткового мінімуму  для  працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року, а не на 01 січня 2020 року.
Колегія суддів погоджується із доводами скаржника, що   через зростання прожиткового мінімуму  для  працездатних осіб,  встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»   на 1 січня календарного року, виникли підстави для проведення перерахунку грошового забезпечення військовослужбовця, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статті 9 Закону №2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру  прожиткового мінімуму  для  працездатних осіб,  встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Суд апеляційної інстанції вважає недоцільним викладення в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції аргументів щодо неможливості застосування мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини при обрахунку посадового окладу позивача.
В позовній заяві представниця ОСОБА_2 чітко окреслила предмет і підстави позову, зазначивши про те, що розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадового окладу її довірителю.
У своєму рішенні від 13.12.2022  у справі №240/12647/21 Верховний Суд звернув увагу, що встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є,  прожитковий мінімум  для  працездатних осіб,  встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується, як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Варто відзначити, що відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, з огляду на визначені вище правила,  а також враховуючи на те, що з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови № 704, в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів  прожиткового мінімуму  для  працездатних осіб,  встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими  прожитковий мінімум  як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру  прожиткового мінімуму  для  працездатних осіб,  встановленого законом на 1 січня календарного року (через  його збільшення на відповідний рік).

За результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 , колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат.

Стаття 263 КАС відносить дану справу до категорії справ незначної складності, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пункт  2 частини  5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ст. 263 КАС України, розглядаються, зокрема, справи щодо перерахунку пенсійних виплат.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції розглянута апеляційна скарга, на рішення суду першої інстанції, ухваленого за особливостями, передбаченими статті 263 КАС України, відсутні підстави для його оскарження, крім випадків, викладених вище.

Керуючись статтями 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року – скасувати.
Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та про зобов`язання вчинити певні дії нове рішення про задоволення позову.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 з 29.01.2020 по 08.12.2020 грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, усіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, одноразової грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідні тарифні коефіцієнти;
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_2 з 29.01.2020 по 08.12.2020 перерахунок та виплату грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, усіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за невикористану основну та додаткову відпустку, одноразової грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань),  виходячи з посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  Законом України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01. 2020  на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше проведених виплат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

          Доповідач - суддя                                                                       І. О. Турецька

          суддя                                                                                           С. Д. Домусчі

          суддя                                                                                           О. В. Джабурія

          Повне судове рішення складено 02.02.2023.