Справа № 357/8303/22                                                    Головуючий в суді І інстанції - Ларіна О.В.
Провадження № 33/824/3799/2022                                                                 Головуючий - Олійник В.І. 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К  Р А Ї Н И
12 грудня 2022  року                                                                                 м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Опаріної Анни Леонідівни - захисника ОСОБА_2 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, - 
в с т а н о в и в :
 
Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2022 року  ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з  ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.
Згідно з постановою суду 31.08.2022 року о 09 год. 36 хв. водій ОСОБА_2 , рухаючись в Київській області, в м. Біла Церква, по вул. Сквирське шосе, 160А, керував транспортним засобом марки ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Опаріна А.Л. - захисник ОСОБА_2  подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити адміністративне провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу і події правопорушення.
Скаргу обґрунтовує тим, що ухвалюючи рішення про притягнення  ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції визнав доведеним те, що останній вчинив правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у час, місці та за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків, відеозаписі з нагрудної камери працівника патрульної поліції.
Між тим, такий висновок зроблений місцевим судом на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок їх неналежної оцінки і погодитись з цим висновком не вбачається за можливе.
Як встановлено під час розгляду даної справи, реальною причиною зупинки стало те, що раніше щодо апелянта складався протокол про вчинення правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, про це в судовому засіданні 02.11.2022 року повідомив свідок поліцейський БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП.
Оцінюючи подібні дії, апелянт вважає їх такими, що порушують загальні засади діяльності поліцейських.
В даному випадку, поліцейські не проводили перевірку на ознаки наркотичного сп`яніння, при цьому взагалі не вбачається за можливе встановити, яким чином поліція дійшла висновку про наявність ознак наркотичного сп`яніння.
Поведінка працівників патрульної поліції свідчить про те, що всі їхні дії були вчинені через упереджене до апелянта ставлення: вони одразу вказували на те, що апелянту доведеться поїхати до закладу охорони здоров`я, потім вимагали вчиняти не передбачені чинним законодавством дії, а врешті-решт не провели жодного огляду позивача на стан сп`яніння, в тому числі з використанням технічних засобів.
Вказує, що наказом департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 29.10.2020 року №1132-адм закладом охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв у Білоцерківському районі, визначено Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4».
Відтак, саме до вказаного закладу охорони здоров`я поліцейські повинні були направити ОСОБА_2 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Натомість, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП «Ставищенська лікарня».
В судових засіданнях  ОСОБА_2 неодноразово пояснював, що від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, а саме у найближчому закладі охорони здоров`я він не відмовлявся. Його незгода їхати в смт.Ставище цілком ґрунтувалася на вимогах закону та відомчих нормативних актів, що відповідає позиції, викладеній в постанові Київського апеляційного суду від 09.11.2020 року у справі № 3/824/4462/2020.
При цьому, місцевим судом при розгляді справи №357/1212/21 враховано відповідні обставини і як наслідок закрито провадження, натомість у даній справі ідентичні обставини залишені без уваги.
Аналізуючи вищезазначене апелянт ще раз зауважує, що за наявності підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння працівники поліції першочергово мають провести огляд з використанням спеціальних технічних засобів на місці вчинення правопорушення, або ж у разі незгоди особи з його результатом огляд може бути проведено в закладах охорони здоров`я.
Своєю чергою, відсутність у працівників поліції засобів для огляду водіїв на предмет наркотичного сп`яніння на місці зупинки не дає підстав не виконувати згадані норми.
Стосовно оформленого патрульними акту огляду, то акт огляду складений з приводу огляду на стан алкогольного сп`яніння, водночас в протоколі значиться наркотичне сп`яніння. Також, акт огляду не підписаний свідками огляду.
Крім того, зазначені в акті твердження патрульних про відмову від проходження огляду не відповідають дійсності та спростовуються долученому патрульними відео з нагрудної камери №477981 (10 год. 00 хв. 16 сек.), на якому ОСОБА_2 підтверджує готовність пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Поданий патрульними до суду відеозапис міститься на DVDдиску і має декілька окремих коригованих частин, тобто не вівся безперервно, і не у повному обсязі, як того вимагає Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України від 18.12.2018 року за №1026. Стосовно відеозапису, який розпочинається о 9 год. 36 хв., останній зроблений на пристрій 70Маі (що зазначено на самому відео), який є автомобільним відеореєстратором згідно інформації інтернет-ресурсів, проте, серед документів, які додаються до протоколу, відео з автомобільного реєстратора 70Маі не значиться.
Своєю чергою, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зводяться до того, що останні були запрошені під час пропонування водієві (без уточнення ПІБ водія) пройти огляд на стан сп`яніння та не містять жодного слова на підтвердження обставин відмови від огляду.
Більше того, підтвердження порушення водієм ПДР показаннями свідків, які були надані патрульним при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не є належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.
Наголошує також на тому, що ОСОБА_3 зазначає, що не вміє писати ні українською, ні російською мовами (відео з нагрудної камери №475532, 10 год. 04 хв. 35 сек.), що взагалі виключає можливість такої особи бути свідком за відсутності перекладача, натомість патрульний замість свідка робить запис в письмових поясненнях «...З моїх слів записано вірно...» та надає пояснення лише для проставлення підпису.
На окрему увагу заслуговує та обставина, що патрульними надавався на підпис громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 незаповнений протокол (на відео з нагрудної камери №477981, 10 год. 03 хв. 42 сек. патрульний надає протокол на підпис та зазначає, що заповнить його потім).
Вважає, що реальною причиною зупинки стало те, що раніше щодо позивача складались протоколи про вчинення правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.
Навіть за умови, що особа декілька разів вчинила правопорушення, це не дає підстав працівникам поліції її переслідувати, як це мало місце з апелянтом.
Пункт 3 частини першої статті 35 Закону №580-VIII вказує на те, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Проте, це не означає, що працівники поліції можуть свавільно переслідувати та зупиняти кожну особу, щодо якої в інформаційних базах даних зазначені відомості про попереднє її притягнення до адміністративної чи іншої відповідальності.
Дана норма передбачає право поліцейського зупиняти автомобілі, які по оперативній інформації причетні до скоєння правопорушень та ухиляються притягнення до відповідальності тощо.
У даній справі наявності такої інформації не встановлено. Натомість, з пояснень свідка місцевим судом встановлено, що зупинка позивача відбулися через те, що по інтегрованій інформаційно-пошуковій системі Міністерства внутрішніх справ України «Армор» значилась інформація про те, що апелянт раніше притягувався до відповідальності за статтею 130 КУпАП.
А тому, враховуючи вимоги статті 35 Закону № 580-VIII, а також позицію Верховного Суду у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17, вбачається висновок про те, що оскільки працівниками поліції не було належним чином задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення  ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, яке слугувало підставою для зупинки його транспортного засобу, то всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах проадміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Як убачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.    
Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що водій ОСОБА_2 31.08.2022 року о 09 год. 36 хв. рухаючись в Київській області, в м. Біла Церква, по вул. Сквирське шосе, 160А, керував транспортним засобом марки ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. 
Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вина  ОСОБА_2 , в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:
-       протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №142371 від 31.08.2022 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, він підписаний свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ;
-       направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
-       актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що у ОСОБА_2 були виявлені ознаки, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву. Також зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду в медичному закладі;
-       поясненням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначили, що їх було запрошено 31.08.2022 року близько 10 год. 00 хв. в якості свідків під час того, як водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння;
-       розпискою, згідно якої ОСОБА_5 забрав транспортний засіб ВАЗ 217030, реєстраційний номер НОМЕР_1 та зобов`язався доставити його за адресою: АДРЕСА_1, а водія ОСОБА_2 не допускати до керування;
-       рапортом поліцейського взводу №2 роти №2 Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП у Київській області ДПП Олексія Лєснікова, згідно якого ним під час несення служби 31.08.2022 року було зупинено транспортний засіб ВАЗ 217030, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 . В ході спілкування та перевірки документів у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагували на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Вказував, що водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі у лікаря нарколога, від чого водій категорично відмовився в присутності двох свідків;
-       відеозаписом з боді камери, долученим до матеріалів справи, на якому видно факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у спеціалізованому мед. закладі у лікаря нарколога.
Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.
Відповідно до окремих положень статті 266 КУпАП:
Особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У зв`язку з відмовою  ОСОБА_2  від проходження огляду щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
При цьому, доводи апеляційної скарги  суддя до уваги не приймає, як такі, що мають формальний характер, оскільки повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та спрямовані на ухилення  ОСОБА_2  від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, зазначені ним порушення не є суттєвими та такими, що доводять невинуватість  ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, матеріалами справи не містять і вони не знайшли свого підтвердження.
Інших обґрунтованих доводів апеляційна скарга не містить.
Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях  ОСОБА_2  cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 .
     
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу адвоката Опаріної Анни Леонідівни - захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2022 року залишити без змін.
 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського 
апеляційного суду                                                                          В.І. Олійник