ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 березня 2023 року           справа №200/4921/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 200/4921/22 (головуючий І інстанції Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягають у безпідставному зменшені при перерахунку йому пенсії за вислугою років МВС з 01 липня 2022 року згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” основного розміру пенсії до 70 відсотків;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області здійснити перерахунок йому пенсії за вислугу років з 01 липня 2022 року на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, застосувавши основний розмір пенсії 83 відсотка від грошового забезпечення та стягнути різницю недоотриманої пенсії, починаючи з 01 липня 2022 року. 
В обґрунтування позову зазначив, що перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за Законом № 2262.
При перерахунку пенсії позивача на виконання судового рішення у справі № 200/14924/21, відповідач протиправно обчислив пенсію у розмірі замість 83 відсотків - 70 відсотків від суми грошового забезпечення позивача, зазначеної у довідці від 19 липня 2021 року № 33/25-1857, виданої державною установою “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області”. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення ОСОБА_1 процентного значення розміру пенсії з 83 процентів на 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення при проведенні з 01 грудня 2019 року перерахунку його пенсії на підставі довідки від 19 липня 2021 року № 33/25-1857, що видана державною установою “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року виходячи з розміру пенсії 83 процента відповідних сум грошового забезпечення, що зазначені в довідці від 19 липня 2021 року № 33/25-1857, що видана державною установою “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області”, - із застосуванням ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, в редакції, яка була чинною станом на дату призначення пенсії, та виплатити йому недоотриману пенсію з 01 грудня 2019 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
При проведенні перерахунку застосовані норми законодавства, чинні на момент його проведення, а саме ст. ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до якої максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 % сум грошового забезпечення.
Позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, визначений ст.122 КАС України.
Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. 
Пенсію йому призначено з 09 жовтня 2007 року в розмірі 83 процента відповідних сум грошового забезпечення (вислуга – 31 рік (календарних 25); протокол за пенсійною справою позивача - 0503000902 (МВС) від 09 жовтня 2007 року).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року в справі № 200/14924/21, яке набрало законної сили 23 травня 2022 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” на підставі довідки від 19 липня 2021 року № 33/25-1857, що видана державною установою “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області”, починаючи з 01 грудня 2019 року.
На виконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області з 01 грудня 2019 року проведено перерахунок пенсії позивача на підставі зазначеної довідки.
При проведенні такого перерахунку застосовано основний розмір пенсії 70 процентів грошового забезпечення, тобто менший ніж при призначенні пенсії (протокол за пенсійною справою позивача - 0503000902 (МВС) від 29 листопада 2022 року).
13 вересня 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням 83 процента відповідних сум грошового забезпечення. 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12 жовтня 2022 року № 15121-13068/В-15/8-0500/22 в перерахунку пенсії відмовлено, оскільки будь-яких зобов`язань щодо перерахунку пенсії виходячи з 83 процента грошового забезпечення в рішенні суду не зазначено.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен був застосувати норми, що діяли на час призначення позивачу пенсії. Зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення, внесені Законом № 1166-VII, не можуть стосуватися до раніше призначеної пенсії.
Оцінка суду.
Відповідно до частини першої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (в редакції, яка була чинною на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Частиною другою статті 13 Закону (в редакції, яка була чинною на час призначення позивачу пенсії) було встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. 
Законом України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” (Закон України від 08 липня 2011 року № 3668-VI) внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Законом України “Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні” (Закон України від 27 березня 2014 року № 1166-VII) внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, згідно з якими цифри “ 80” замінено цифрами “ 70”.
Верховний Суд в рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 зазначив, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII.
Враховуючи викладене, при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен був застосувати норми, що діяли на час призначення позивачу пенсії. 
Зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення, внесені Законом №1166-VII, не можуть стосуватися до раніше призначеної пенсії.
Відповідачем не доведено правомірності своїх дій при застосуванні основного розміру пенсії, що не перевищує 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії позивача, тому суд першої інстанції правильно визнав протиправними дії пенсійного органу щодо зменшення позивачу процентного значення розміру пенсії з 83 процентів на 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення при проведенні з 01 грудня 2019 року перерахунку його пенсії на підставі довідки від 19 липня 2021 року № 33/25-1857, що видана державною установою “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області”, - та зобов`язав відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01 грудня 2019 року виходячи з розміру пенсії 83 процента відповідних сум грошового забезпечення, що зазначені в довідці від 19 липня 2021 року № 33/25-1857.
Щодо доводів відповідача про безпідставність визначення обов`язку здійснити перерахунок з пенсії з 01.12.2019 року поза межами строку, встановленого ч.2 ст.122 КАС України, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Аналіз даної статті дає підстави для висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.
За таких обставин у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення, не застосовується шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 200/4921/22 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 200/4921/22 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 27 березня 2023 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України. 
Повне судове рішення складено 27 березня 2023 року.

Головуючий суддя                                                              І.Д. Компанієць
Судді                                                                                  А.В. Гайдар
                                                                                             Е.Г. Казначеєв