П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/16608/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович І.Е.
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
06 лютого 2023 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової  служби України про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області та до Державної податкової служби України, в якому просив:
- визнати протиправним дії та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 09.07.2020 №1714889/2574718218 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.06.2020 №73 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову служби України зареєструвати податкову накладну від 11.06.2020 №73 в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - ГУ ДПС у Житомирській області, подав апеляційну скаргу, в якій просив, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
Апеляційну скаргу відповідач обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Разом з тим, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі надано оцінку матеріалам справи та доводам відповідачів.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Оскільки предметом оскарження є рішення суду першої інстанції ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 311 КАС України.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Судом встановлені наступні обставини справи.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником податків, в тому числі й платником податку на додану вартість.
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що основним видом діяльності позивача є оптова торгівля напоями (код згідно КВЕД 46.34). Крім того, зареєстрованим в установленому законом видом діяльності позивача є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код згідно КВЕД 68.20) (а.с.24).
01 листопада 2018 року між позивачем (далі - суборендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РУШ" (далі - суборендар) був укладений договір суборенди частини нежитлового приміщення №01-11/Е790/2018, відповідно до якого суборендодавець взяв на себе зобов`язання передати суборендарю в строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 150,00 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить суборендодавцеві на підставі договору оренди нерухомого майна від 01.08.2018 (а.с.10-13).
В пунктах 3.1, 3.2 вказаного Договору сторони домовились, що передання та повернення об`єкта суборенди здійснюється повноважними представниками сторін. При переданні та поверненні об`єкта суборенди складаються акти приймання-передання, які підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками сторін.
Крім того, в пунктах 4.1, 4.2 договору сторони визначили, що загальний розмір суборендної плати визначається як добуток ставки за суборенду на площу об`єкта суборенди. При цьому, розмір суборендної плати за 1 кв.м. об`єкта суборенди на місяць встановлюється у розмірі 1200,00 грн. в тому числі ПДВ. Загальний розмір суборендної плати на місяць становить 180000,00 грн. в тому числі ПДВ. Сума суборендної плати сплачується суборендарем в безготівковому порядку на поточний рахунок суборендодавця до 10-го числа поточного місяця за наданими рахунками.
На виконання вимог пунктів 4.1, 4.2 договору суборенди частини нежитлового приміщення від №01-11/Е790/2018 ТОВ "РУШ" 11.06.2020 року перерахувало на рахунок позивача суборендну плату за червень 2020 року в розмірі 171000,00 гривень, що підтверджується наявною у справі випискою з банківського рахунку позивача (а.с.14).
Крім того, 30.06.2020 року сторони договору суборенди частини нежитлового приміщення від 01.11.2018 №01-11/Е790/2018 склали акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) про те, що позивачем були надані ТОВ "РУШ" послуги з оренди на протязі червня 2020 року частини нежитлового приміщення загальною площею 150,00 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).
У зв`язку з цим, позивач відповідно до вимог пункту 201.1 статті 201 ПК України та абзацу "а" пункту 187.1 статті 187 ПК України (по першій події - зарахування коштів від покупця на банківський рахунок платника податку як оплата товарів, що підлягають постачанню) склав та надіслав на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 11.06.2020 №73 про надання послуги з оренди протягом місяця приміщення магазину, розташованого за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 15а, загальною вартістю 171000,00 гривень (в тому числі ПДВ - 28500,00 гривень) (а.с.16).
Однак, згідно квитанцій від 22.06.2020 року реєстрацію вищезазначеної податкової накладної від 11.06.2020 №73 в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних було зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у зв`язку з тим, коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуги 68.20 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (а.с.17).
Водночас, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання про прийняття рішення про їх реєстрацію/відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На виконання вимог контролюючого органу позивач надіслав до Головного управління ДПС у Житомирській області повідомлення від 01.07.2020 №14 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, в якому зазначив, що: "Товариство з обмеженою відповідальністю "РУШ" орендує та суборендує у нього нежитлові приміщення та компенсує втрати за використану електроенергію за адресами: м. Житомир, проспект Миру, 15а, вул. Перемоги, 24, вул. В.Бердичівська, 67" (а.с.21).
Крім того, для підтвердження реальності господарської операції, відображеної в податковій накладній від 11.06.2020 №73, позивачем до вказаного повідомлення було додано наступні первинні документи:
- договір суборенди частини нежитлового приміщення від 01.11.2018 №01-11/Е790/2018 (а.с.10-13);
- акт надання послуг від 30.06.2020 (а.с.15);
- банківську виписку про зарахування суборендної плати (а.с.14).
Надсилання позивачем вищезазначених документів до Головного управління ДПС у Житомирській області підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено від 01.07.2020 №14 та додатками до нього (а.с.18-22).
Розглянувши надані позивачем документи, комісія Головного управління ДПС у Житомирській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняла рішення від 09.07.2020 №1714889/2574718218 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.06.2020 №73 (а.с.23).
Не погоджуючись з прийнятим комісією Головного управління ДПС у Житомирській області рішенням від 09.07.2020 №1714889/2574718218 позивач звернувся з даним позовом до суду. 
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів на підтвердження правомірності рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, оскільки обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної №73 від 11.06.2020 року в реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування датою їх подання на реєстрацію судом не встановлено.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Згідно підпунктів "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів та послуг місце постачання яких розташоване на митній території України.
Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Згідно з п.201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї ст. та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Згідно з приписами п. 4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165) у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у п. 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Відповідно до вимог п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку №1165).
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п. 25 Порядку № 1165).
З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної №73 від 11.06.2020 року слугувало те, що вона відповідає вимогам пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій і тому позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На момент формування квитанції, якою зупинено реєстрацію податкової накладної №73 від 11.06.2020 року Критерії ризиковості здійснення операцій визначені додатком 3 до Порядку №1165.
Так, пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, одним із критеріїв ризиковості операції є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Як встановлено судом, у частині зазначення критерію ризиковості відповідач зіслався лише на номер пункту додатку 3 до Порядку № 1165 та чітко не конкретизував, про який саме ризик платника податку йдеться, чим фактично поставив платника податку у стан невизначеності стосовно питання документального спростування, існуючих, на думку відповідача, ризиків.
Зі змісту квитанції від 33.06.2020 року вбачається, що реєстрація податкової накладної №73 від 11.06.2020 зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 201 ПК України. Вказано, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуги 68.20 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (а.с.17). 
Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.
В даному випадку, судова колегія зауважує, що податковим органом, всупереч приписам пунктів 6, 7 Порядку №1165, обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено.
Крім того, у квитанції не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкових накладних стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованих квитанцій вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.
Втім, з матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання вимог контролюючого органу надіслано до Головного управління ДПС у Житомирській області повідомлення від 01.07.2020 №14 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.
Однак, Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, незважаючи на надання відповідних документів, прийняла оскаржуване рішення, яким відмовила в реєстрації податкової накладної.
При цьому, як свідчить зміст оскаржуваного рішення підставою для відмови у реєстрації податкової накладної №73 від 11.06.2020 року стало ненадання позивачем договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них.
Водночас, як було встановлено судом першої інстанції з додатку 1 до витягу з протоколу засідання комісії Головного управління ДПС у Житомирській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН від 09.07.2020 №75/06-30-06-03-06, також підставою прийняття оскаржуваного рішення від 09.07.2020 №1714889/2574718218 про відмову в реєстрації податкової накладної № 73 від 11.06.2020 стало ненадання позивачем документів, що підтверджують його право власності на майно, яке є предметом послуги суборенди, зазначеної в податковій накладній, або ж договору оренди позивачем такого майна. 
Надаючи оцінку вказаному рішенню відповідача, судова колегія зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, чого зроблено не було.
У цьому контексті суд зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує факту здійснення платником податків господарських операцій, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.
А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів повністю відображають зміст господарської операції позивача із його контрагентом та були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.
Одночасно, в межах даної спірної ситуації суд звертає особливу увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет її реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд, за результатами розгляду цієї справи, не робить висновків щодо реальності господарської операції за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.
Отже, суд першої інстанції дійшов доцільного висновку, що причини відмови, викладені к рішенні про відмову у реєстрації податкової накладної є формальними та спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Житомирській області про відмову у реєстрації податкової накладної №73 від 11.06.2020 року.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати подану податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, то судова колегія відзначає наступне.
Згідно з п.19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. №3341) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про належність та обгрунтованість обраного способу захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до невідповідності судового рішення матеріалам справи та вимогам закону.
В даному випадку, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.
Колегія суддів враховує також положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Гонтарук В. М.    Матохнюк Д.Б.