ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/15299/20  Номер провадження 22-ц/814/529/23	Головуючий у 1-й інстанції Майстренко О.М.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2023 року 	м.Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дорош А.І., Хіль Л.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 
на заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 10 лютого 2021 року, постановлене суддею Майстренко О.М.,
у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в:
01.10.2020 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.05.2011. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. Із підстав викладеного, враховуючи заяву про зменшення розміру позовних вимог від 26.04.2021, просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитом станом на 31.08.2020 у розмірі 8 777,82 грн., із яких: 4 492,59 грн.– заборгованість за кредитом; 4 285,23 грн. – заборгованість по відсоткам за користування кредитом; а також 2 102,00 грн. судового збору. 
Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 10.02.2021 позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 23.05.2011 у сумі 4 492,59 грн. та 2 102,00 грн. судових витрат.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Рішення районного суду вмотивовано тим, що стягненню із відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту в розмірі, заявленому до стягнення, та не спростованого відповідачем, без урахування відсотків, розмір та підстави нарахування яких, сторонами зобов`язання не погоджувалися. 
АТ КБ «ПриватБанк» оскаржило рішення районного суду в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати в частині, якою відмовлено у задоволенні позову та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Підстави нарахування відсотків, узгоджених сторонами зобов`язання, банк обґрунтовує положеннями ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК України, ст.49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та просить врахувати, що позичальник користувався кредитними коштами та частково виконував взяті на себе зобов`язання, що підтверджується розрахунком банку, який відповідачем не спростований. 
Наголошує, що відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 23.05.2011, тим самим погодивши умови кредитування в частині нарахування відсотків та розмір базової відсоткової ставки, що є підставою для їх стягнення судом у розмірі, заявленому для стягнення.
Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10.01.2023 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 10.02.2021; у справі закінчено підготовчі дії та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.05.2011 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву, яка містить його персональні дані на бланку ПриватБанк, якою підтвердив, що ознайомлений та згоден із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Правилами використання платіжною картою та Тарифами банку. Погоджується із ти, що така заява разом із Умовами надання банківських послуг, Правилами використання платіжної картки та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг./а.с.11/
23.05.2011 позичальник підписав довідку про умови кредитування та використання платіжної картки «Кредитка Універсальна», 55 днів льотного періоду, якою визначено: тип карти «MasterCard Mass»; льотний період: 55 днів; базова % ставка, на місяць – 2,5%; розмір щомісячних платежів – 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів – до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: ПЕНЯ = пеня (1) + пеня (2), де: пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочки по кредиту або процентах 5 чи більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. та більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії; комісія за моніторинг неактивної карти: у розмірі залишку на картрахунку, але не більше 10 грн. на місяць; процентна ставка (на місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування: 3,75%./а.с.12/
До анкети-заяви банк додав Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 №СП-2010-256./а.с.13-37/
АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку по рахунку ОСОБА_1 та розрахунок заборгованості станом на 31.10.2020 у розмірі: 8 777,82 грн. грн.., із яких: 4 492,59 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 4 285,23 грн. – заборгованість за простроченими відсотками./а.с.46-51, 61-71/
Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що відповідачем не дотримано строк виконання зобов`язання, а тому стягненню із нього підлягає заборгованість за тілом кредиту. Підстави для стягнення відсотків відсутні, оскільки банком не доведено належними та допустимими доказами повідомлення позичальника про такі умови кредитування.
Апеляційний суд, переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, із висновками суду першої інстанції не погоджується з таких підстав. 
За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Із матеріалів справи убачається, що сторонами кредитного зобов`язання, шляхом підписання довідки про умови кредитування з використання платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду від 23.05.2011, узгоджено розмір базової відсоткової ставки - 2,5% на місяць (30% річних), що нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів на рік./а.с.12/
Відповідачем не спростовано факт отримання кредитної картки ПриватБанк, використання кредитних коштів на споживчі цілі та свою обізнаність із базовою відсотковою ставкою в 2,5% на місяць, а тому хибними є висновки суду першої інстанції про відсутність домовленостей між сторонами щодо сплати відсотків за користування кредитним коштами. 
При цьому апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги, що стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності, тому висновки суду першої інстанції про недоведеність вимог у частині підстав нарахування та розміру заборгованості за відсотками є необґрунтованим, у зв`язку із чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню із постановленням нового про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, - скасуванню, із постановленням нового рішення про задоволення позову та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості по відсоткам. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається. 
Згідно ст.141 ЦПК України, із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПиватБанк» підлягає стягненню 3 153,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги./а.с.92/
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376 п.п.3,4, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.
Заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 23 листопада 2021 рокув частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками – скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за відсотками – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ: 14360570) заборгованість за відсотками у розмірі 4 285 (чотири тисячі двісті вісімдесят п`ять) грн. 23 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ: 14360570) 3 153,00 грн. судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 14.03.2023.

Головуючий суддя                                                                Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                А.І. Дорош

Л.М. Хіль