Ухвала       
 
17 лютого 2023 року
м. Київ
 
справа № 296/7668/21
провадження № 61-2115ск23 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу Міністерства освіти і науки України на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 липня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії наук України, Міністерства освіти і науки України, ОСОБА_2 , треті особи: Житомирська міська рада, Державний університет «Житомирська політехніка», Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, Державне підприємство «Спеціальне конструкторсько-технологічне бюро Інституту проблем моделювання в енергетиці ім. Г. Є. Пухова НАН України», про встановлення порядку користування та поділу земельної ділянки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
13 лютого 2023 року Міністерство освіти і науки України подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 липня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження. 
 
Міністерство освіти і науки України звернулося з клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що повний текст оскаржуваної постанови Чернівецького апеляційного суду від 30 листопада 2022 року направлено апеляційним судом на адресу заявника 12 січня           2023 року та отримано ним 23 січня 2023 року, на підтвердження чого надано супровідний лист Житомирського апеляційного суду від 12 січня 2023 року            вих. № 296/7668/21/2027/2023.
 
Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
 
Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 30 листопада 2022 року заявник отримав 23 січня 2023 року. 
 
Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки як на підставу скасування судових рішень заявник посилається на те, що суди при винесенні оскаржуваних рішень не врахували позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17, а також на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
За правилами пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Диспозиція вищевказаної норми процесуального закону передбачає, що крім іншого заявнику необхідно вказувати норму права щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній.
 
В мотивувальній частині касаційної скарги заявник не зазначає в частині застосування якої саме норми права відсутній правовий висновок Верховного Суду. Мотивувальна частина касаційної скарги містить нормативно-правове обґрунтування, проте, суд не наділений повноваженнями на власний розсуд з контексту скарги обирати норми права, із застосуванням яких не погоджується заявник.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Для усунення вказаного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, заявнику необхідно надати до суду нову редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (и) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Також, Міністерство освіти і науки України в прохальній частині касаційної скарги просить скасувати рішення Корольовського районного суду                            м. Житомира від 05 липня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Отже, заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги щодо дати ухвалення постанови апеляційного суду.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання Міністерства освіти і науки України про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити Міністерству освіти і науки України строк на касаційне оскарження рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 липня 2022 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року.
 
Касаційну скаргу Міністерства освіти і науки України на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 липня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          А. Ю. Зайцев