Ухвала
Іменем України    
    
30 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 372/1073/20
провадження № 61-3999ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу Громадської організації Яхт-клуб «Борей» на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року у складі колегії суддів: Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., у справі за позовом Прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обметаною відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп», треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Затишне», Козинська селищна рада Обухівського району Київської області, про визнання розпоряджень недійсними в частині та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2022 року позовні вимоги прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації задоволено.
Усунуто перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 8 га з кадастровим номером 3223155400:03:031:0319, що розташована в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Обухівської районної держаної адміністрації Київської області від 16 січня 2009 року № 36 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 7-ми громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради» в частині передачі у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області».
Усунуто перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 8 га з кадастровим номером 3223155400:03:031:0319, що розташована в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Обухівської районної держаної адміністрації Київської області від 13 травня 2009 року № 588 «Про затвердження технічної документації щодо зміни цільового використання земельних ділянок громадянки ОСОБА_7 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва» в межах Козинської селищної ради».
Усунуто перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 8 га з кадастровим номером 3223155400:03:031:0319, що розташована в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, шляхом її повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння Товариства з обметаною відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп» (код ЄДРПОУ 39755924). Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2022 року залишено без змін.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 02 лютого 2022 року, Громадська організація Яхт-клуб «Борей» (далі - ГО ЯК «Борей»), будучи особою, яка не брала участі у справі, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГО ЯК «Борей» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2022 року закрито. 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ГО ЯК «Борей» оскаржуваним судовим рішенням не вирішувалось, відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України апеляційне провадження підлягає закриттю.
ГО ЯК «Борей» засобами поштового зв`язку 21 березня 2023 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року, у якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду. При цьому посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права. 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Апеляційний суд встановив, що ГО ЯК «Борей» в суді першої інстанції не приймав участі у розгляді даної справи у якості сторони або третьої особи.
В апеляційній скарзі ГО ЯК «Борей» посилається на те, що оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про його права та інтереси, оскільки ГО ЯК «Борей» отримала у постійне користування земельну ділянку площею 1,505 га, кадастровий номер 3223155400:03:031:0359. Оскаржуваним розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації № 36 від 16 січня 2009 року передано у власність земельні ділянки, що накладаються на земельну ділянку, кадастровий номер 3223155400:03:031:0359, що знаходиться у користуванні ГО ЯК «Борей». Апелянт вважає, що оскільки ГО ЯК «Борей» є землекористувачем суміжної земельної ділянки з ділянкою площею 8,000 га з кадастровим номером 3223155400:03:031:0319, а оскаржуваним розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації № 36 від 16 січня 2009 року було передано у власність інших осіб земельні ділянки, що накладаються на земельну ділянку, яка належить на праві постійного користування ГО ЯК «Борей», то рішення суду у зазначеній справі має вплив на її права та обов`язки.
Суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції.
При цьому, якщо обставини вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі в справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».
У пункті 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Встановивши, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2022 року не вирішувалось питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків ГО ЯК «Борей», апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про закриття апеляційного провадження. 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Згідно частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Громадської організації Яхт-клуб «Борей» на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року у справі за позовом Прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обметаною відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп», треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Затишне», Козинська селищна рада Обухівського району Київської області, про визнання розпоряджень недійсними в частині та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         І. О. Дундар 
 
                                                                                                  Н. О. Антоненко
 
                                                                                                  М. М. Русинчук