Справа № 463/9883/21                                Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л. 
Провадження № 22-ц/811/3265/22                Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       16 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Ванівського О.М.
суддів:Цяцяк Р.П., Шеремети Н.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника -  ОСОБА_1 -  Прокопчук Аліни Володимирівни на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Господар» про відшкодування шкоди,-
ВСТАНОВИВ:

       В вересні 2021 року позивач  ОСОБА_1  через свого представника адвоката Прокопчук А.В., звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 25 186 (двадцять п`ять тисяч сто вісімдесят шість) гривень 45 копійок та витрати за надання експертних послуг в сумі 2 400 (дві тисячі чотириста) гривень, а також стягнути з відповідача судові витрати.
       В обґрунтування позову зазначала, що 27 березня 2021 року на автомобіль марки «Suzuki SX4», р.н. НОМЕР_1 , впав елемент будівлі розташованої за адресою: м. Львів, вул. Тарнавського, 8. Свідком даної події був ОСОБА_3 , який проживає в вказаному будинку та в той час повертався додому з магазину. В той же день позивач звернулась в Львівське РУП ГУНП у Львівській області із заявою за фактом пошкодження автомобіля. Внаслідок вказаної події позивачу нанесена значна матеріальна шкода, зокрема відповідно до висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи №99 від 27 квітня 2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 25 186 грн. Окрім того позивач також понесла витрати за надання експертних послуг в сумі 2 400 грн., а відтак загальний розмір шкоди складає 27 586 грн.
       Звертає увагу на те, що у відповідь на адвокатський запит відповідач повідомив, що ЛКП «Господар» не є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 , проте є управляючою організацією, яка здійснює його обслуговування відповідно до укладеного договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 30 вересня 2019 року, надавши копію лише першої сторінки. Також відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №365 від 8 червня 2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові» відповідача визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житлових будинках м. Львова. Зокрема статутом ЛКП «Господар», затвердженим розпорядженням голови Личаківської районної адміністрації від 13 квітня 2020 року № 134, визначено, що підприємство у своїй діяльності керується чинним законодавством, створене для здійснення господарської та управлінської діяльності, спрямованої на задоволення потреб територіальної громади міста Львова, а також наймачів, орендарів та власників житлових і нежитлових приміщень будинків, в частині забезпечення сталого та енергоефективного функціонування житлового фонду, надання житлово-комунальних послуг, обслуговування будинків, а також обслуговування фізичних і юридичних осіб незалежно від форм власності з питань їх інформаційно-аналітичного та консультаційного забезпечення, здійснення іншої господарської діяльності з метою отримання прибутку. При цьому звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний зокрема забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території. А згідно з Розділом 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства України №76 від 17 травня 2005 року, організація поточного ремонту жилих будинків повинна проводитися відповідно до нормативно-правових та нормативно-технічних документів з організації і технології поточного ремонту жилих будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій. Усі конструкції, що перебувають в аварійному стані, повинні бути забезпечені охоронними пристроями, що попереджають їх обвалення. Відтак вказує, що з аналізу положень законодавства в сфері надання житлово-комунальних послуг вбачається, що відповідач повинен здійснювати контроль над санітарно-технічним станом будівлі, здійснювати її поточний ремонт, та відповідно нести відповідальність за нанесення шкоди майну. Оскільки падіння елементу будівлі (частини фасаду), яка перебуває на обслуговуванні відповідача, спричинила матеріальну шкоду власнику транспортного засобу, така підлягає відшкодуванню відповідачем.
       Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Господар» про відшкодування шкоди відмовлено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» судові витрати в розмірі 1015 (одна тисяча п`ятнадцять) гривень 26 (двадцять шість) копійок.
       Рішення суду оскаржила представник - ОСОБА_1 - Прокопчук Аліна Володимирівна , подавши апеляційну скаргу.
       Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції , обставинам справи.
       Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_4 не є власником автомобіля, а довіреністю виданою на її ім`я не надано їй права керувати таким.
       Не погоджується з таким висновком суду, та зазначає, що оскільки ОСОБА_4 користувалась та управляла транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, нотаріально посвідченої довіреності з правами позивача та отримання шкоди, суд безпідставно дійшов висновку, що у апелянта відсутнє право на стягнення відшкодування на її користь. 
       Просить скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2022 року та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.
       Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01). 
       Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
       Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву. 
       Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
       Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
       Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
       Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
       Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
       Відповідно до п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.
       Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
       Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції встановив, що власником автомобіля «Suzuki SX4», р.н. НОМЕР_1 , є не позивач у даній справі ОСОБА_1 , а ОСОБА_5 , яким ОСОБА_1 15 квітня 2021 року надано довіреність на право представництва його інтересів щодо питань експлуатації автомобіля. Оскільки у поданій ОСОБА_1 заяві вона просить стягнути вартість заподіяної шкоди не на користь ОСОБА_5 , як власника даного автомобіля, а на свою користь, а відтак суд вважав, що така до задоволення не підлягає.
       Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
       Матеріалами справи та судом встановлено, що 27 березня 2021 року відбулось падіння елементу будівлі за адресою: м. Львів, вул. Тарнавсього, 8, на припаркований біля такого автомобіль «Suzuki SX4», р.н. НОМЕР_1 , чим спричинено вказаному автомобілю механічних пошкоджень, що підтверджується долученими до позову фото, а також письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 28 травня 2021 року (а.с. 46-46в, 47).
       Дана обставина також підтверджується наявними в матеріалах справи актами відповідача щодо аварійності фасаду будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема згідно з актом візуального обстеження технічного стану фасаду будинку АДРЕСА_1 . ген. від 8 грудня 2020 року, складеного майстром ЛКП «Господар» Кавкою Г.В., комісією у складі представників організації: начальника технічного відділу ЛКП «Господар» І.Ліпіцького, інженера з ремонту ЛКП «Господар» І.Якобечка та майстра ВД ЛКП «Господар» Г.Кавки, було проведено візуальне обстеження технічного стану фасаду будинку і встановлено, що станом на час перевірки фасад та декоративні елементи знаходиться в незадовільному технічному стані, спостерігається відшарування та відпадання штукатурки: фронтони знаходяться в аварійному стані, спостерігається відпадання цегли та в деяких місцях відсутнє металеве покриття; цегляні парапетні стіни, колони та карниз знаходяться в незадовільному технічному стані; спостерігається відпадання штукатурки та тріщини в карнизах; балконні плити на рівні другого поверху потребують ремонту (а.с.86).        Аналогічного змісту акт було складено також і 29 листопада 2021 року, з чого вбачається, що станом на 27 березня 2021 року ремонт фасаду будинку не було здійснено (а.с. 68).
       Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль «Suzuki SX4», р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 (а.с. 7). 
       З довіреності від 15 квітня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юзвою Н.Б. та зареєстрованої в реєстрі за №1158, вбачається, що ОСОБА_5 було уповноважено позивача у даній справі ОСОБА_1 представляти його інтереси в будь-яких підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, в тому числі в судових органах України, стосовно питань експлуатації на території України належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 4641 14 березня 2019 року (дата першої реєстрації 15 лютого 2014 року), автомобілем марки «Suzuki», модель «SX-4», 2014 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , тип ТЗ - загальний легковий - загальний хетчбек - В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для чого останній як представнику надано зокрема всі права позивача в цивільному позовному провадженні у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, у тому числі право подання та підписання будь-яких заяв, позовних заяв, в тому числі з правом підписання позовної заяви про відшкодування школи завданої транспортному засобу, а також право отримувати в страхових органах або від інших фізичних чи юридичних осіб страхове відшкодування/відшкодування шкоди (а.с. 8). 
       Як вбачається з довідки №8057/374 від 12 квітня 2021 року, виданої Львівським РУП ГУНП у Львівській області, ОСОБА_1 зверталася в Львівське РУП ГУНП у Львівській області з письмовою заявою, зареєстрованою в інформаційно-телекомунікаційній системі інформаційний портал Національної поліції України» Львівського РУП ГУ НП у Львівській області за № 11569 від 27 березня 2021 року, за фактом пошкодження її автомобіля «Suzuki SX-4», р.н. НОМЕР_1 , а саме кришки капоту (а.с. 31).
       Згідно з висновком експерта № 99 від 27 квітня 2021 року судової транспортно-товарознавчої експертизи згідно договору № 99-2І від 14 квітня 2021 року, проведеної судовим експертом Вербовим В.В. (а.с. 9-15), внаслідок падіння фронтону будинку 27 березня 2021 року автомобіль «Suzuki SX-4», р.н. НОМЕР_1 , отримав наступні пошкодження, які визначені при його дослідженні 20 квітня 2021 року - виявлені пошкоджені (деформовані, розламані, зруйновані) складові автомобіля, що підлягають заміні: капот - пошкоджений з заломами, згинами та глибоким витягуванням металу в передній та середній (лівій та правій) зонах - потребує заміни; блок-фара ліва - пошкоджена з глибокими задирами розсіювача - потребує заміни; потребують ремонту: крило переднє ліве - пошкоджене з подряпинами лакофарбового покриття в верхній зоні - потребує фарбування. При цьому експерт у дослідній частині висновку зазначив, що наведені пошкодження складових та ознаки імовірності пошкоджень деяких складників автомобіля виявлені 20 квітня 2021 року методом зовнішнього органолептичного експертного огляду представленого аварійно пошкодженого автомобіля по місцю його огляду, без проведення інструментального контролю в умовах СТО, та що такі виходячи з припущення, що до випадку таких пошкоджень не було (на момент пошкодження автомобіль спеціалістом не оглядався і будь-яких даних про їх наявність до пошкодження немає), виходячи з усних показів під час проведення огляду представника власника КТЗ а також, виходячи з зазначених ним даних про характер та обставини пошкодження автомобіля і загального характеру та зон розташувань його основних пошкоджень-деформацій, приймаються такими, що відносяться до отриманих внаслідок падіння фронтону будинку 27 березня 2021 року.
       Експерт встановив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Suzuki SX-4», р.н. НОМЕР_1 , на момент дослідження становить 25186,45 грн., вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику даного автомобіля внаслідок падіння фронтону будинку 27 березня 2021 року на момент дослідження становить 16020,44 грн., а ринкова вартість автомобіля в цінах на 27 березня 2021 року (без врахування пошкоджень отриманих внаслідок падіння фронтону будинку) становила 254095,66 грн.
       Окрім того висновком експерта №СЕ-19/114-22/8213-АВ від 3 серпня 2022 року (а.с. 121-125), за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи судовим експертом Львівського НДЕКЦ Яровим О.Д. на підставі ухвали суду, встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Suzuki SX4», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_1 , станом на 27 березня 2021 року становить 25672,01 грн., а вартість відновлювального ремонту даного автомобіля станом на 27 березня 2021 року з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 18033,67 грн. Дана експертиза проводилась без огляду автомобіля за матеріалами справи на підставі дозволу, зазначеного в ухвалі суду.
       Відтак факт заподіяння пошкоджень автомобілю марки «Suzuki SX4», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок падіння 27 березня 2021 року елементу фасаду (фронтону) будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та відтак заподіяння матеріальної шкоди власнику такого підтверджується матеріалами справи.
       Згідно із частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
       Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно, до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.
       Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.
       Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.
       Якщо порушення речового права на чуже майно з вини третіх осіб завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.
       Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.
       Тобто, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху.
       Верховний Суд у своїх постановах від 20 травня 2019 року у справі № 521/8965/16-ц, від 03 квітня 2018 року у справі № 553/3281/14-ц не вбачає підстав для відступу від вказаного висновку.
       З огляду на зазначене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову в позові з тих підстав, що ОСОБА_1 не є власником автомобіля.
Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).
Необхідною умовою відповідальності за заподіяння шкоди, є причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) заподіювача шкоди і майновою або моральною шкодою, що виникла у потерпілої особи. 
Відповідальність за наслідки, що наступили, можлива лише тоді, коли ці наслідки були закономірним результатом вчиненого особою діяння. Дія або бездіяльність, що є однією з умов виникнення цього результату, але не пов`язані з ним внутрішнім необхідним зв`язком, є лише мотив, але не причина наслідків, що наступили . 
       Для встановлення існування причинного зв`язку слід довести, що: 1) протиправна поведінка передувала настанню шкідливих наслідків; 2) шкідливі наслідки є результатом протиправної поведінки особи-заподіювача шкоди.
       Обов`язковою умовою виникнення деліктних зобов`язань є причинно - наслідковий зв`язок між діями особи і заподіянням шкоди.
       Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями завдавана, а викликана якимись іншими обставинами.
       Відповідальність за завдану шкоду може настати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди: протиправну поведінку заподіювана шкоди: причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана: вину.
       За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Для встановлення існування причинного зв`язку необхідно довести, що протиправна поведінка передувала настанню шкідливих наслідків, шкідливі наслідки є результатом протиправної поведінки особи - заподіювана шкоди.
Згідно з пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди по винні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Вказані висновки в частині необхідності встановлення винної особи та безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду та цієї шкодою.
       Матеріалами справи встановлено, що ЛКП «Господар» є управителем багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 .
       Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
       Відповідно до п.2 ч.4 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.
       Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76 ,утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. 
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.
       Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 17 ЗУ "Про благоустрій населених пунктів" громадяни мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.
       Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17.05.2005 р. передбачається контроль за технічним станом будинків шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків.
       Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. 
Загальні огляди житлових будинків передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Загальний огляд проводиться з періодичністю два рази на рік - навесні та восени (весняний та осінній огляди). 
       Виявлені під час оглядів дефекти, деформації конструкцій або обладнання будинків, що можуть призвести до зниження несучої спроможності й стійкості конструкцій або будинків, обвалів чи порушення нормальної роботи обладнання, усуваються виконавцем послуг із залученням, у разі необхідності, спеціалізованої організації.
       Оскільки матеріалами справи підтверджено факт спричинення збитків позивачу падінням елементу будівлі, управителем якої є ЛКП «Господар», розмір майнової шкоди визначено відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, а відповідачем дані обставини не спростовано, колегія суддів вважає, що позов підлягає до задоволення.
       Подібні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі №757/12591/16-ц.
       Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення позову.
       Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       З огляду на вищенаведене з Львівського комунального підприємства «Господар» в користь ОСОБА_1 слід стягнути 2270 грн. судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника - ОСОБА_1 - Прокопчук Аліни Володимирівни задовольнити.
Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2022 року - скасувати.
Постановити нове судове рішення, яким позов  ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Господар» про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з Львівського комунального підприємства «Господар» в користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 25186 грн. 45 коп. та 2 400 грн. витрат за надання експертних послуг.
       Стягнути з Львівського комунального підприємства «Господар» в користь ОСОБА_1 2 270 грн. судових витрат.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено 16 лютого 2023 року. 

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

                                                                Шеремета Н.О.