ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 р.	Справа № 816/2167/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Курило Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2022, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 19.05.22 року по справі № 816/2167/18
          за позовом             ОСОБА_1  
          до            Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                    
          про зобов`язання вчинити певні дії          ,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 31 липня 2017 року відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн.
21 лютого 2022 року позивачем до Полтавського окружного адміністративного суду надано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року у задоволенні зазначеної заяви  відмовлено.
18 травня 2022 року представником позивача повторно надано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19  травня 2022 року подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання вчинити певні дії визнано зловживанням процесуальними правами позивача та залишено без розгляду.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 скасувати та прийняти рішення, яким зобовязати ГУ ПФУ в Полтавській області подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2018.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 належним чином і в повному обсязі не виконано, а саме не здійснено належним чином ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з 31.07.2017, відповідно до Закону № 1058-ІУ, у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, компенсацією втрати частини доходів.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання  повідомлені своєчасно та належним чином.
Від представника позивача до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства, зокрема, є: обов`язковість судового рішення. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 129-1 Конституції України).
Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 по справі № 816/2167/18 зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 31 липня 2017 року відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.
В подальшому, згідно розпорядження№144627 від 29.12.2018 відповідач провів перерахунок пенсії позивача та визначив у розмірі 1693,36 грн. Пенсію обчислено з урахуванням стажу 42 роки 3 місяців 16 днів та заробітної плати за 24 місяці з 01.06.1991 по 31.05.1993. Коефіцієнт стажу склав 0,42250, з урахуванням кратності 1,35-0,57038, коефіцієнт заробітку 1,75978.
Не погодившись з розрахунком пенсії позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.
Так, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 по справі № 440/2222/20, яке залишено без змін постановою Другого апеляціцного адміністративного суду від 02.03.2021, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 року та з 01.01.2018 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести розрахунок розміру пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням положень частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.10.2017 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки, та з 01.01.2018 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.
На виконання вказаного рішення, відповідач нарахував пенсію яка станом на 01.06.2021 становила 4853,00 грн. Одночасно з цим відповідач здійснив розрахунки та виплатив сумму недоотриманої пенсії за період з 31.07.2017 по 31.05.2021.
Позивач зазначає, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 відповідач не нарахував індексацію і компенсацію втрати частини доходів, тобто не здійснив належним чином розрахунок боргу суми пенсій за період з 31.07.2017 по 31.05.2021, що підлягає виплаті позивачу на виконання судових рішень, а саме не провів індексацію та компенсацію втрати частини доходів за період боргу на момент нарахування на 01.06.2021.
Так, вперше з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №816/2167/18 позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду 21 лютого 2022 року.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 у задоволенні зазначеної заяви  відмовлено.
Обґрунтовуючи вказану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до поданих документів, територіальним органом Пенсійного фонду в листопаді 2018 року на виконання рішення суду у справі № 816/2167/18: поновлено виплату пенсії позивача з 31 липня 2017 року; 04 лютого 2019 року виплачено заборгованість з пенсійних виплат за період з 31 липня 2017 року по 28 лютого 2019 року в сумі 32228,46 грн. шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позивача; нараховано та виплачено компенсаційні виплати у загальній сумі 2242,00 грн. визначено розмір недоплаченої за рішенням суду пенсійної виплати та обліковано її  за окремою бюджетною програмою. Відтак, переважна частина судового рішення від 21 серпня 2018 року у справі №816/2167/18 відповідачем виконана в добровільному порядку. Також, суд не встановив фактів злісного ухилення ГУПФУ в Полтавській області від виконання судового рішення від 21 серпня 2018 року у справі № 816/2167/18.
В подальшому, 18 травня 2022 року представником позивача повторно надано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19  травня 2022 року подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання вчинити певні дії визнано зловживанням процесуальними правами позивача. Заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.
Обґрунтовуючи вказану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що позивачем повторно ініційоване аналогічне за своїм змістом питання, відтак з урахуванням п.1 ч. 2 ст. 45, ч. 5 ст. 45 КАС України, заява підлягає залишенню без розгляду.
Однак, надаючи оцінку ухвалі від 19.05.2022, в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного.
Так, відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю в ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2022, суд першої інстанції зазначив, що переважна частина судового рішення від 21 серпня 2018 року у справі №816/2167/18 відповідачем виконана в добровільному порядку. 
Однак, спірним питанням є саме не проведення індексації та компенсації втрати частини доходів за період з 31.07.2017 по 31.05.2021, на момент нарахування на 01.06.2021.
Тобто, суд першої інстанції в ухвалі від 11.05.2022 в повному обсязі не дослідив, чи був проведений такий розрахунок взагалі, якщо так, чи виплачені вказані кошти. 
Тому вказуючи, що позивачем повторно ініційоване аналогічне за своїм змістом питання, що є зловживанням процесуальними правами є недоречним, адже в даному випадку заяві позивача не надана повна та обґрунтована оцінка.
Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що норми чинного законодавства, зокрема КАС України  не обмежують право сторони на повторне звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю.
Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
У пункті 25 рішення від 22 лютого 2005 року у справі "Шаренок проти України" (заява N 35087/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
Згідно зі ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;  2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст.320 КАС України є підставою для скасування ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
При цьому, оскільки оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції, то відповідно суд апеляційної інстанції не вирішує по суті вказану заяву позивача (не надає оцінки відповідним доводам). Відповідно апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 по справі № 816/2167/18  скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	Л.В. Мельнікова    Л.В. Курило   	
Повний текст постанови складено  09.02.2023 року