Дата документу  Справа № 314/1590/22 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 314/1590/22                 Головуючий в 1 інст. Капітонов Є.М.
Провадження №33/807/37/23                                        Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року                                                        місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Вертелецької Т.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Вертелецької Т.В на постанову Вільнянського районного суду Запорізької областівід 05 серпня 2022 р., якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресом:  АДРЕСА_1  , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою,  ОСОБА_1 18.07.2022 року о 09-10 год. на 25 км а/ш Запоріжжя-Донецьк керував автомобілем ВАЗ 21041 державний номер НОМЕР_1 в с в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія в медичному закладі. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Вертелецька Т.В. звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначила, що суд не надав належної оцінки суперечностям наявним в матеріалах справи, не взяв до уваги, що жодні належні та допустимі докази у матеріалах справи відсутні. Працівниками поліції порушені положення чинного законодавства щодо порядку огляду водіїв на стан сп`яніння, тому всі ці суттєві порушення вказують на необхідність закриття провадження.
Так зазначає, що ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували пройти огляд на місці зупинки, вказане підтверджується відсутністю жодних доказів , які б спростували даний факт.
Крім того зазначає, що рапорт працівника поліції та протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на місці зупинки або відомостей про його відмову від даного огляду, натомість зазначено, що огляд проводився в КНП «Вільнянська БЛ» ВМР.
Звертає увагу, що в порушення ст. 266 КУпАП, жодних відеозаписів з місця зупинки транспортного засобу не було, свідки не залучалися при пропозиції пройти огляд на місці зупинки ОСОБА_1 .
Вказує, що акт огляду не може слугувати доказом у справі, оскільки він не був складений під час зупинки за участю ОСОБА_1 , що підтверджує відсутність підпису останнього або запис про відмову від підпису. Крім того вказує, що даний акт не містить кількісний показник проби.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, а навпаки він самостійно проїхав до медичної установи у супроводі автомобіля поліції.
Зазначає, що судом не надано належної оцінки відеозапису, який вчинений з порушеннями вимог чинного законодавства, висновку, в якому у відповідних графах дані вказано неповно, не з`ясовано чи пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою лікар, який проводив огляд на виявлення стану сп`яніння та чи входить КНП «Вільнянська БЛ» ВМР до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.
Вказує, що лікар, який проводив огляд використовував лише технічний засіб огляду, натомість відповідно до Інструкції мав провести огляд особи на виявлення зовнішніх ознак сп`яніння, виміряти пульс, тиск, провести інші обстеження, з метою перевірки стану опорно-рухового апарату та мовної сфери особи.
Просить скасувати постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької областівід 5 серпня 2022 року, справу закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката  Вертелецької Т.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 105051 від 18.07.2022 року (а.с.1) підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.07.2022 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3, 5), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 23 від 18.07.2022 року (а.с. 4), даними відео фіксації (а.с. 8).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляції щодо порушення порядку проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
За ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Як вбачається із матеріалів справи,  ОСОБА_1 18.07.2022 року о 09-10 год. на 25 км а/ш Запоріжжя-Донецьк керував автомобілем ВАЗ 21041 державний номер НОМЕР_1 в с в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія в медичному закладі. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а`Правил дорожнього руху України.
При цьому, особливості цього провадження дійсно засвідчують відсутність фіксації щодо керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, однак факт керування підтверджується іншими доказами у справі, які суд не може залишити без уваги.
Так, зауважую, що сторона захисту не спорює факту керування, а лише вказує на відсутність доказів цієї обставини. При цьому як в місцевому суді, так і будучи допитаним у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 самого факту керування транспортним засобом не заперечував, а навпаки вказував, що їхав з поховання.        
Отже, суддя відхиляє доводи адвоката щодо відсутності доказів керування автомобілем та його зупинки. 
Одночасно ОСОБА_1 пояснював, що вказаного дня він був тверезий, на пропозицію працівника поліції проїхати в лікарню він погодився, оскільки злякався. В медичному закладі, при ньому трубку не відкривали, він декілька разів продував прилад, спочатку прилад показав 1,29 проміле, а вдруге 1,47 проміле. При цьому, він був не згоден із результатом тесту і здав кров, проте результат йому не надали. 
Апеляційним судом було оглянуто відеозапис події, на якому зафіксовно, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився у закладі охорони здоров`я КНП «Вільнянська БЛ» ВМР не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Висновок складений за формою, яка передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.
У вказаному висновку № 23 від 18 липня 2022 року встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.4).
Крім того, сторона захисту самостійно витребував акт медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 від 18 липня 2022 р. № 23, в якому зазначено зовнішній вигляд обстежуваної особи, її поведінка, стан свідомості, орієнтування на місці, вегетативно-судинні реакції, рухова сфера, лабораторна діагностика, метод лабораторного тестування, результат лабораторних тестів. За результатами огляду ОСОБА_1 з використанням Драгеру 6810 встановлено заключний діагноз: алкогольне сп`яніння.
При цьому відомості акту медичного огляду засвідчують виявлену лікарем під час огляду і клінічну картину, яка характеризує стан алкогольного сп`яніння у вигляді напруженої поведінки, нестійкого настрою, змазаність мови, звужених зіниць, млявої рухової сфери, хиткої ходи, тремтіння пальців рук, вираженого запаху алкоголю із рота.
Отже, у апеляційного суду відсутні сумніви щодо правильності складеного висновку лікаря від 18 липня 2022 р. № 23, який заснований не лише на лабораторних дослідженнях, а і на клінічних даних.
При цьому,  ОСОБА_1  не був позбавлений права оскаржити в установленому законом порядку висновок лікаря щодо результатів медичного огляду від 18 липня 2022 р. № 23, однак останній таким правом не скориставя.
Стосовно посилань ОСОБА_1 на здачу аналізу крові, то апеляційний суд зазначає, що інші біологічні середовища, зокрема і аналіз крові в медичному закладі обов`язково проводиться у випадках, коли неможливо взятии зразки біологічних середовищ та якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами та у випадку ДТП із смертельними наслідками.
Крім того, відомості аналізу крові також засвідчує виявлення алкоголю. Відсутність даних щодо його концентрації, з урахуванням сукупності інших даних, не спростовує відповідного висновку.
Отже, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо порушення процедури огляду та незгоди із висновком результатів медичного огляду. Будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок проведеного медичного огляду апелянтом не надано, а матеріали справи відомостей на спростування медичного висновку не містять.
З приводу доводів сторони захисту, що КНП «Вільнянська БЛ» ВМР не входить до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду на стан сп`яніння водіїв та не з`ясування судом кваліфікації лікаря апеляційний судом було витребувано інформацію з адміністрації КНП «Вільнянська БЛ» ВМР. 

Так, згідно копії наказу Департаменту охорони здоров`я Запорізької ОДА від 10.07.2020 р. № 737 «Про затвердження переліку закладів охорони здоров`я Запорізької області, яким надається право проведення медичних оглядів на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння» КНП «Вільнянська БЛ» ВМР входить до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проводити вищезазначені огляди. 
А відповідно до копії посвідчення виданого лікарю ОСОБА_3 , остання пройшла цикл тематичного удосконалення ТУ «Діагностика станів сп`яніння», що усуває сумніви адвоката стосовно кваліфікації лікаря, яка проводила огляд ОСОБА_1 . 
Твердження щодо відсутності пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки хоча і не спростовуються матеріалами, проте за встановленими обставинами справи у вигляді зафіксованого перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря і, на думку суду, є переконливим, не можуть бути підставою для скасування судового рішення. 
Посилання на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом спростовується відміткою у протоколі щодо передачі керування автівкою гр. ОСОБА_4 (п/в НОМЕР_2 ).
Отже, сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.
Що стосується інших посилань сторони захисту, то вони носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Отже, на переконання суду доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

       апеляційну скаргу адвоката Вертелецької Т.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької областівід 5 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник