ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2023 р.           Справа№ 910/16357/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Коротун О.М. 
  
секретар судового засідання: Гибало В.О.
за участю представників сторін: 
від позивача: ОСОБА_1, 
від відповідача: Вербицький Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  заяву Об`єднання співвласників багатоквартиного будинку «Бажана 30» про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішенння Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 
у справі №910/16357/21 (суддя Полякова К.В.)
за позовом ОСОБА_1 
до Об`єднання співвласників багатоквартиного будинку «Бажана 30»
про визнання недійним рішення правління, скасування реєстраційних дій та стягнення 197   968,20 грн,

                                                  ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі №910/16357/21 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі №910/16357/21 залишено без змін.
08.02.2023 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Об`єднання співвласників багатоквартиного будинку «Бажана 30» надійшла заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, в якій заявник просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. 
В обґрунтування своєї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю Об`єднання співвласників багатоквартиного будинку «Бажана 30» зазначає, що ним понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, на підтвердження чого подано усі необхідні первинні документи, що підтверджують розмір таких витрат та докази її сплати. Отже, вважає витрати на правничу допомогу адвоката понесені у даній справі були необхідними, розумними, співмірними зі складністю справи та часом витраченим адвокатом. При цьому, представник позивача посилається на висновки Верховного Суду. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 розгляд заяви Об`єднання співвласників багатоквартиного будинку «Бажана 30»  про ухвалення додаткового рішення призначено на 06.03.2023.
В свою чергу, 16.02.2023 представник ОСОБА_1 подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в якому зазначає, що відповідачем в порушення вимог ст. 129 ГПК України до закінчення судових дебатів не подано докази, якими підтверджується сплата витрат на правничу допомогу та не подано відповідної заяви про подання таких доказів, а тому заява від 07.02.2023 (подана з порушенням встановленого п`ятиденного строку 08.02.2023) про винесення додаткового рішення у справі № 910/16357/21 про стягнення витратна правничу допомогу в розмірі 10   000 грн. підлягає залишенню без розгляду.
Крім того, представник ОСОБА_1 вказує, що заявником не доведено  у заяві належними доказами розміру заявлених відповідачем до стягнення витрат на правничу допомогу, а саме: не зазначено у чому саме полягає зусилля та витрати для одержання ухвали про відкриття апеляційного провадження; не наведено розрахунку витрат на правничу допомогу із вказанням часу витраченого адвокатом, вартості кожного виду проведеної роботи і загального їх розміру; не надано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які поніс і які очікував понести відповідач у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційній інстанції;  у тексті договору про надання юридичних послуг між адвокатом та ОСББ «Бажана 30» від 27.0.07.2020 № 27/07-20 та додаткової угоди № 12 від 22.11.2021 відсутній порядок обчислення та вартість погодинної оплати послуг, що надаються адвокатом.
Також представник ОСОБА_1 звертає увагу, що  сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн є неспівмірною із складністю цієї справи, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та їх відшкодування матиме надмірний характер та просить  у разі відмови його клопотань про залишення без розгляду заяви представника відповідача або відмови у задоволенні заяви представника відповідача, зменшити розмір  відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, який буде розумним і виправданим та відповідати вимогам співмірності.
Водночас, представник ОСОБА_1 просить стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартиного будинку «Бажана 30» понесені судові витрати у розмірі 2   000 грн, що складаються з витрат на професійну правничу  допомогу під час розгляду судом апеляційної інстанції заяви від 07.02.2023 представника відповідача   про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2023 справу №910/16357/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді Сулім В.В., Коротун О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 прийнято заяву Об`єднання співвласників багатоквартиного будинку «Бажана 30»   про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді: Коротун О.М., Сулім В.В.
Представник Об`єднання співвласників багатоквартиного будинку «Бажана 30» у судовому засіданні  06.03.2023 підтримав заяву відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та просив її задовольнити.
Позивач ОСОБА_1  у судовому засіданні  06.03.2023 заперечував проти заяви представника відповідача про  відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та просив у разі відмови його клопотань про залишення без розгляду заяви представника відповідача або відмови у задоволенні заяви представника відповідача, зменшити розмір  відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, який буде розумним і виправданим та відповідати вимогам співмірності.
Розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартиного будинку «Бажана 30» про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3   статті 2 зазначеного Кодексу   ).
Статтею 123 ГПК України       передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
      За частиною першою   статті 124 ГПК України   разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
   Згідно із частинами першої та другої   статті 126 ГПК України   витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
   Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма   статті 129 ГПК України).
   Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя   статті 126 ГПК України).
   Водночас за змістом частини четвертої   статті 126 ГПК України   розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
   У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста   статті 126 ГПК України).
   У розумінні положень частин п`ятої та шостої   статті 126 ГПК України   зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
   Окрім цього, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій   статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
   Разом з тим у частині п`ятій   статті 129 ГПК України   визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
   Зокрема, відповідно до частини п`ятої   статті 129 ГПК України   під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
   Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою   статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої   статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої   статті 126 ГПК України   суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
   При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста   статті 126 ГПК України).
   Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою   статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
   У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою   статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
   Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Відповідно до         ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"   гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами   статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Колегія суддів зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Крім того, частина третя   статті 126 ГПК України   визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
   Разом з тим, колегія суддів зауважує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
   Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
   Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Колегія суддів також зауважує, що частина третя   статті 126 ГПК України   конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
   Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
   Таким чином,  учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним   законом   чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Статтею 126 ГПК України   також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Аналогічний висновок, викладений у висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, відповідачем надано договір про надання юридичних послуг № 27/07-20 від 27.07.2020 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30" (замовник) та адвокатом Вербицьким Я.В., за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати йому консультації та/або послуги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, з питань правового забезпечення діяльності замовника, формування необхідних документів тощо, а замовник зі своєї сторони зобов`язується прийняти зазначені послуги й оплатити їх.
Відповідно до пункту 4.1 договору щомісячна оплата консультацій та/або послуг, наданих відповідно до даного договору складає 5000 грн.
Пунктом 4.5 договору передбачено, що додатковий обсяг послуг та порядок його оплати визначаються додатковими угодами до цього договору.
11.10.2022 між сторонами укладено додаткову угоду № 13 до договору, за якою на підставі пункту 1 даної угоди виконавець зобов`язується надати замовнику правничу допомогу, що полягає в представленні інтересів замовника в Північному апеляційному господарському суді за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022  за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30" про визнання недійсним рішення правління, скасування реєстраційних дій та стягнення 197968,20 грн. у справі № 910/16357/21. Кінцевий обсяг наданих послуг визначається в актах прийому-передачі наданих послуг.
Пунктом 2 додаткової угоди передбачено, що сторони дійшли згоди відповідно до пункту 4.5 договору визначити розмір винагороди за цією додатковою угодою № 12 у розмірі 10 000 грн.
Винагорода сплачується замовником без виставлення виконавцем рахунку (пункт 3 додаткової угоди від 11.10.2022 № 13).
06.02.2023 сторонами договору підписано акт приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди від 11.10.2022 № 13, за яким виконавець надав, а замовник прийняв виконані у відповідності з додатковою угодою від 11.10.2022 № 13 послуги правничої допомоги. Вартість наданих послуг за даним актом складає 10 000 грн., що включає: отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі; ознайомлення зі справою, формування правової позиції; підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022; прибуття до судового засідання 07.11.2022; представництво інтересів замовника у судових засіданнях  05.12.2022, 23.01.2023, 02.02.2023; підготовка та подання заяви про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на  правничу допомогу.
Відповідно до платіжного доручення від 12.10.2022 № 250 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30" сплатило Вербицькому Я.В. 10 000 грн. згідно з додатковою угодою від 11.10.2022 № 13.
Частиною 5   ст. 126 ГПК України   встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6   статті 126 ГПК України).
У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі позивач зазначив, що відповідач не надавав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у договорі про надання юридичних послуг від 27.07.2020 № 27/07-20 та додатковій угоді від 11.10.2022 № 13 не наведено порядок обчислення та вартість погодинної оплати послуг, відповідачем неправомірно визначено пропорційність до розподілу судових витрат, розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи та обсягом послуг. Як зауважив позивач, позиція відповідача не змінювалася протягом розгляду справи в суді цивільної юрисдикції, оскільки всі подані відповідачем документи фактично повторюють викладені раніше доводи відповідача. Також надана відповідачем копія платіжного доручення про оплату послуг адвоката не містить відмітки про закінчення банківської операції.
Відповідно до частин 1-3   статті 124 ГПК України   разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Застосування відповідних положень   статті 124 ГПК України   належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників. При цьому, аналіз частини другої   статті 124 ГПК України   свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Близькі за змістом висновки, застосування частини другої   статті 124 ГПК України, містяться у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №922/1897/18, від 24.12.2019 у справі №909/359/19, від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19, від 10.12.2020 у справі №922/3812/19, від 25.03.2021 у справі № 905/717/20.
Водночас, у відзиві на апеляційну скаргу, поданому 07.11.2022, відповідачем наводився попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі №910/16357/21 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі №910/16357/21 залишено без змін.
Відповідно до ч.8   ст. 129 ГПК України   розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
07.02.2023 Об`єднання співвласників багатоквартиного будинку «Бажана 30» звернулось до Півінічного апеляційного господарського суду із заявою про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції (зареєстрована 08.02.2023), в якій заявник просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. 
Отже, відповідачем була зроблена відповідна заява до закінчення судових дебатів та подані відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення апеляційним господарським судом рішення у даній справі.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає неспроможними твердження позивача, що відповідачем в порушення вимог ст. 129 ГПК України до закінчення судових дебатів не подано докази, якими підтверджується сплата витрат на правничу допомогу та не подано відповідної заяви про подання таких доказів, а тому заява від 07.02.2023 (подана з порушенням встановленого п`ятиденного строку 08.02.2023) про винесення додаткового рішення у справі № 910/16357/21 про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10   000 грн. підлягає залишенню без розгляду.
Крім того, судом встановлено, що відповідно до пункту 4.5 договору від 27.07.2020 № 27/07-20 сторонами погоджено визначення додаткового обсягу послуг та порядок їх оплати додатковими угодами.
За умовами додаткової угоди від 11.10.2022 № 13 до договору адвокат Вербицький Я.В. зобов`язався надати відповідачу правничу допомогу у справі  № 910/16357/21, розмір винагороди встановлено в сумі 10 000 грн.
Отже, умовами додаткової угоди від 11.10.2022 № 13 до договору сторони погодили вартість винагороди за надання правничої допомоги в межах даної справи у фіксованому розмірі 10 000 грн.
Обґрунтовуючи розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу відповідач посилається на отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі; ознайомлення зі справою, формування правової позиції; підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022; прибуття до судового засідання 07.11.2022; представництво інтересів замовника у судових засіданнях 05.12.2022, 23.01.2023, 02.02.2023; підготовка та подання заяви про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на  правничу допомогу.
Проте, з матеріалів справи вбачається, що ухвала про відкриття апеляційного провадження від 26.09.2022 була направлена відповідачу на електронну адресу, також, зазначена ухвала була направлена до ЄДРСР, де адвокат Вербицький Я.В. мав можливість ознайомитися з даною ухвалою. Крім того, адвокатом Вербицьким Я.В. було подано наступні документи: відзив на апеляційну скаргу на 9 сторінках, який фактично дублює текст заперечень, наданих суду першої інстанції. Також представник позивача приймав участь у судових засіданнях 05.12.2022, призначене на 12-30 год. (розпочато у 12:40, закінчено 12:42, тривало 2 хв.), 23.01.2023, призначене на 12-45 год. (розпочато у 12:54, закінчено 13:38, тривало 44 хв.), судове засідання 07.11.2022 - не відбулося у зв`язку із знеструмленням електромережі Північного апеляційного господарського суду, у судове засідання 02.02.2023, призначене на 11-00 год. адвокат Вербицький Я.В. не з`явився.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
Суд апеляційної інстанції, оцінюючи обґрунтованість заяви представника відповідача, клопотання позивача про змешення розміру витрат на правничу допомогу,  в контексті положення частини четвертої   статті 126 ГПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, ціною позову, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена представником сума є необґрунтованою. При цьому колегія суддів погоджується з доводами позивача про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу відповідача з реальним обсягом такої допомоги у суді апеляційної інстанції, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді апеляційної інстанції та тривалість судових засідань), критерію реальності таких витрат.
Враховуючи викладене, та те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката, колегія суддів дійшла висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, з огляду на заперечення позивача, підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 3   000,00      грн. В іншій частині заявлені представником відповідача витрати на професійну правничу допомогу у цій справі на стадії апеляційного розгляду      справи, не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не підлягають задовленню.
Стосовно вимог представника ОСОБА_1 про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартиного будинку «Бажана 30» понесених судових витрат у розмірі 2   000 грн, що складаються з витрат на професійну правничу  допомогу під час розгляду судом апеляційної інстанції заяви від 07.02.2023 представника відповідача, колегія суддів вважає їх неспроможними з огляду на таке.
Відповідно до частини четвертої   статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі №910/16357/21 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі №910/16357/21 залишено без змін, судові витрати покладаються на позивача.
Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем разом з апеляційною скаргою було заявлено клопотання про включення до судових витрат, витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 910/16357/21 в розмірі 10   000 грн.
В судовому засіданні 02.02.2023 Північним апеляційним господарським судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення у справі № 910/16357/21, проте судом не було вирішенно питання про розподіл судових витрат, в підтвердження яких позивачем надано докази.
          За приписами   ст. 123 Господарського процесуального кодексу України   судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1   ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як визначено ч. ч. 3, 4   ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне призначити засідання з розгляду питання про розподіл судових витрат в сумі 10 000 грн, які, як вважає позивач, понесені ним в процесі розгляду справи 910/16357/21.
Керуючись статями 123, 124, 126, 129, 169, 221, 244, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартиного будинку «Бажана 30» -  задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОНКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартиного будинку «Бажана 30» (02149, м. Київ, проспект Миколи Бажана, 30, код ЄДРПОУ 40890445) судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000 грн. 
В іншій частині заяви відмовити.
3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду.
4. Матеріали справи №910/16357/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
5. Розгляд заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначити на 20.03.2023 на 12.30 год.
          Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови підписано 15.03.2023.

Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                О.М. Коротун