Ухвала
 
24 січня 2023 року
м. Київ
справа № 608/30/22
провадження № 51-4125ск22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 
на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року щодо 
ОСОБА_6 ,
встановив:
представник потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 26 грудня 2022 року касаційну скаргу представник потерпілої було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам 
ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції представнику потерпілої ОСОБА_5 було зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам своєї касаційної скарги щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої ОСОБА_6 . Крім того, з касаційної скарги представника потерпілої вбачалося, що він також не погоджувався з ухвалою суду апеляційної інстанції через неправильне вирішення цивільного позову, однак відповідним чином своїх доводів у цій частині касаційної скарги не обґрунтував 
та не вказав на конкретні порушення закону апеляційним судом, які передбачені 
у ст. 438 КПК. 
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги, представник потерпілої подав нову касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі від 26 грудня 2022 року недоліки касаційної скарги він не усунув.
Зокрема, вказуючи у касаційній скарзі на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої ОСОБА_6 внаслідок м`якості, представник потерпілої ОСОБА_5 своїх доводів належним чином так і не обґрунтував та не навів тверджень щодо явної несправедливості призначеного засудженій покарання з огляду на положення ст. 414 КПК, які б можна було визнати беззаперечними підставами для скасування судового рішення на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.
Крім того, з касаційної скарги представника потерпілої вбачається, що він також 
не погоджується з ухвалою суду апеляційної інстанції через неправильне вирішенням цивільного позову, однак відповідним чином своїх доводів у цій частині касаційної скарги також не обґрунтовує та не вказує на конкретні порушення закону, передбачені 
у ст. 438 КПК, що були б підставою для скасування чи зміни судового рішення саме у частині, що стосується вирішення цивільного позову.
Оскільки, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно зі ст. 433 КПК 
у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа 
не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Зважаючи на те, представник потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 недоліків касаційної скарги не усунув, касаційний суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6  разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути представнику потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
ОСОБА_1 	  ОСОБА_2 	    ОСОБА_3 	
Судді: