ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 р.	Справа № 520/4340/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 та на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2022, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 25.05.22 та 17.08.2022 відповідно по справі № 520/4340/21
за позовом              Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТРЕЙД ПЛЮС"      
до             Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України                        
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТРЕЙД ПЛЮС", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області,  Державної податкової служби України, в якому, з урахуванням уточнень,  просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області № 2408651/41545602 від 17.02.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 3 від 01.02.2021 у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТРЕЙД ПЛЮС" задоволено.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТРЕЙД ПЛЮС" про відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, – задоволено частково.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТРЕЙД ПЛЮС" (вул. Слобідська, буд. 26/2, смт. Васищеве, Харківський район, Харківська область, 62495, код ЄДРПОУ 41545602) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 4250,00 грн (чотири тисячі двісті п`ятдесят гривень 00 копійок).
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТРЕЙД ПЛЮС" (вул. Слобідська, буд. 26/2,смт. Васищеве, Харківський район, Харківська область, 62495, код ЄДРПОУ 41545602) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 4250,00 грн (чотири тисячі двісті п`ятдесят гривень 00 копійок).
В задоволенні заяви в іншій частині - відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що під час прийняття оскаржуваного рішення, діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством. За результатами розгляду наданих позивачем документів, рішеннями відповідача підприємству відмовлено у реєстрації податкових накладних внаслідок ненадання документів зберігання та транспортування ТМЦ.
Не погоджуючись з додатковим рішенням, відповідач також оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що додаткове рішення прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Позивач подав відзиви на апеляційні скарги відповідача, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення та додаткового рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційні скарги  відповідача без задоволення, а оскаржувані рішення  без змін.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін. 
Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи,  вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Колегія  суддів,  заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши рішення суду та додаткове судове рішення, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали  справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТРЕЙД ПЛЮС» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВКП «АВЕСТА» (Виконавець) укладено Договір № 02082019 від 02.08.2019 про виготовлення кондитерської продукції з давальницької сировини, в межах виконання якого Виконавцю передавалася відповідна давальницька сировина та отримувалася готова продукція, що підтверджується первинними документами, наявними в матеріалах справи.
З 01.02.2021 року ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС» та ТОВ ВКП «АВЕСТА» було прийняте рішення про припинення виготовлення продукції з давальницької сировини для підприємства позивача в межах вказаного вище договора та про повернення раніше наданої сировини та тари, а також подальшу реалізацію цієї сировини та тари за договором купівлі-продажу № 26/09/19-1 від 26.09.2019.
Вказане рішення було оформлено Актом повернення давальницької сировини з переробки № 17 від 01.02.2021 р.
Також тією самою датою сторонами складено видаткову накладну № 23 від 01.02.2021 р. відповідно до діючого договору купівлі-продажу № 26/09/19- 1 від 26.09.2019 року (далі - Договір).
Пунктом 1.2. Договору передбачено, що асортимент і ціна Товару погоджується Сторонами в Специфікації (Додаток № 1).
Відповідно до п. 1.3. Договору, найменування, асортимент, кількість, ціна Товару визначається за домовленістю Сторін і вказується у видаткових накладних, що є невід`ємною частиною Договору. Накладні складаються та оформлюються на підставі погоджених Сторонами Договору заявок: письмових або електронних.
Пунктом п.1.4. Договору передбачено, що загальна вартість даного Договору визначається вартістю товару, отриманого протягом дії цього Договору згідно накладних, що є невід`ємними частинами даного Договору.
Відповідно до п. 5.2. Договору, моментом продажу товарів продавцем є їх отримання Покупцем з відповідною відміткою в супроводжувальній первинній обліково-видатковій документації (товаро-супроводжувальна накладна, видаткова накладна).
Положеннями п.6.1. Договору передбачено, ціна за одиницю товару, а також вартість відповідної партії товару встановлюється Продавцем та вказується у накладних.
Відповідно до п. 6.3. Договору, плата за товар проводиться Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця в наступні строки, виходячи із домовленості сторін з відстрочкою платежу до 30 ( тридцяти) календарних днів з моменту поставки товару .
Фактична передача (поставка) Продавцем відповідного товару Покупцеві згідно з умовами договору та його оплата підтверджується копією підписаною обома сторонами видаткової накладної № 23 від 01 лютого 2021 на загальну суму 1306607,52 грн у тому числі ПДВ 20% - 217767.92 грн, платіжними дорученнями № 80-83 від 12 лютого 2021, банківською випискою за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 та з 01.02.2021 по 28.02.2021.
Наявність товарно-матеріальних цінностей у Покупця на момент підписання видаткової накладної № 23 від 01.02.2021 р. підтверджується Актом повернення давальницької сировини з переробки № 17 від 01.02.2021 р., Наказом № 29/01-інв. від 29.01.2021 року, Актом інвентаризації готової продукції та товарних запасів склад смт. Буди, смт. Васищеве від 31 січня 2021 року, Актом інвентаризації готової продукції та товарних запасів склад м. Харків від 31 січня 2021 року.
Рух товару з метою придбання та подальшого його продажу між позивачем та його контрагентами підтверджується наступними документами, а саме: Договором № 02082019 про виготовлення кондитерської продукції з давальницької сировини від 02.08.2019, Актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей на 31 грудня 2020 року, Актами приймання-передачі давальницької сировини для переробки за січень 2021 року, Актами приймання-передачі готової продукції та використання сировини та матеріалів за січень 2021 року, Актом повернення давальницької сировини з переробки № 17 від 1 лютого 2021 р., Актом повернення давальницької сировини з переробки № 1 від 11 січня 2021.
Крім того, реальність здійснення господарської діяльності ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС» підтверджується: Договором оренди №03/02-20ар від 03.02.2020 року, Договором оренди 12/11-18ар від 12.11.2018 року, Договором оренди офісного приміщення №03/20 від 01.01.2020 року.
За правилом першої події (датою поставки) Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТРЕЙД ПЛЮС» складено та подано до Головного управління ДПС у Харківській області податкову накладну № 3 від 01.02.2021.
Згідно квитанції від 10.02.2021 контролюючим органом повідомлено позивача про прийняття документу та зупинення реєстрації податкової накладної.
В якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної відповідачем зазначено, що «Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1806 відсутній в таблиці даних платника ПДВ, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації.
Позивачем на адресу відповідача було направлено пояснення від 11.02.2021, в яких позивач зазначив, що з 01.02.2021 року ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС» та ТОВ ВКП «АВЕСТА» було прийняте рішення про припинення виготовлення продукції з давальницької сировини для підприємства позивача та про повернення раніше наданої сировини та тари, а також подальшу реалізацію цієї сировини та тари за договором купівлі-продажу № 26/09/19-1 від 26.09.2019. Додатково надано копії договорів з постачальниками.
1. Договір №02082019 від 02.08.2019 р. про виготовлення кондитерської продукції з давальницької сировини - копія, 10 стор.
2. Договір купівлі-продажу № 26/09/19-1 від 26.09.2019 р. - копія, 5 стор.
3. Акт повернення давальницької сировини з переробки № 17 від 01.02.2021 р. - копія, 3 стор.
4. Видаткова накладна № 23 від 01.02.2021 р. - копія, 1 стор.
5. Наказ № 29/01-інв від 29.01.2021 р. про проведення інвентаризації - копія, 1 стор.
6. Акт інвентаризації готової продукції та товарних запасів склад смт Буди від 31.01.2021 - копія, 1 стор.
7.  Акт інвентаризації готової продукції та товарних запасів склад м. Харків від 31.01.2021 - копія, 1 стор.
8.  Договір поставки № 26/2019 від 01.08.2019 р. - копія, 4 стор.
9.  Договір поставки № ЄШ-439 від 27.01.20 р. - копія, 3 стор.
10. Договір поставки № 30/19 від 31.07.2019 р. - копія, 7 стор.
17.02.2021 комісією регіонального рівня винесено рішення № 2408651/41545602 від 17.02.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних із зазначенням такої причини: «Неподання платником податків копій документів, а саме: розрахункових документів та або банківських виписок з особових рахунків, а також документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством, зокрема відсутні сертифікати якості, розрахункові документи, банківські виписки.
19.02.2021 позивачем подано скаргу від 17.02.2021 на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, разом з поясненнями та відповідними первинними документами, зокрема були подані:
1. Договір №02082019 від 02.08.2019 р. про виготовлення кондитерської продукції з давальницької сировини - копія, 10 стор.
2.  Договір купівлі-продажу № 26/09/19-1 від 26.09.2019 р. - копія, 5 стор.
3.  Акт возврата давальницької сировини з переробки № 17 від 01.02.2021 р. - копія, 3 стор.
4.  Видаткова накладна № 23 від 01.02.2021 р. - копія, 1 стор.
5.  Наказ № 29/01-інв від 29.01.2021 р. про проведення інвентаризації - копія, 1 стор.
6. Акт інвентаризації готової продукції та товарних запасів склад смт Буди від 31.01.2021 -копія, 1 стор.
7. Акт інвентаризації готової продукції та товарних запасів склад м. Харків від 31.01.2021 -копія, 1 стор.
8. Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2408651/41545602 від 17.02.2021,
9.  Договір поставки № 26/2019 від 01.08.2019 р. - копія, 4 стор.
10. Договір поставки № ЄШ-439 від 27.01.20 р. - копія, 3 стор.
11. Договір поставки № 30/19 від 31.07.2019 р. - копія, 7 стор.
12. Договір поставки № 4 від 03.07.2020 р. - копія, 4 стор.
13. Договір поставки №338019 від 07.08.19 р. - 5 стор.
14. Договір оренди № 12/11-18ар від 12.11.2018 р. - копія, 11 стор.
15. Договір оренди офісного приміщення № 03/20 від 01.01.2020 р. - копія, 7 стор.
16. Договір оренди № 03/02-20ар від 03.02.2020 р. - копія, 6 стор.
17. Виписка з поточного рахунку ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС» у АТ «ПУМБ» за січень 2021 р. - копія, 7 стор.
18. Вхідне платіжне доручення від ТОВ ВКП «АВЕСТА» № 80 від 12.02.2021 р. копія, 1 стор.
19. Вхідне платіжне доручення від ТОВ ВКП «АВЕСТА» № 81 від 12.02.2021 р. копія, 1 стор.
20. Вхідне платіжне доручення від ТОВ ВКП «АВЕСТА» № 82 від 12.02.2021 р. копія, 1 стор.
21. Вхідне платіжне доручення від ТОВ ВКП «АВЕСТА» № 83 від 12.02.2021 р. копія, 1 стор.
22. Акт контрольної перевірки цінностей на 31.12.2020 року - копія, 3 стор.
23. Акти використання сировини за січень 2021 р. - копія, 42 стор.
24. Акти приймання передачі сировини за січень 2021 р. - копія, 22 стор.
25. Накладні від постачальників ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС» - копія, 9 стор.
26. Документи щодо підтвердження відповідності продукції - копія, 51 стор.
Рішенням за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.02.2021 № 9417/41545602/2 залишено скаргу без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін, з зазначенням підстави «Ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури інвойсів».
Не погодившись з рішенням Головного управління Державної податкової служби України в Харківській області № 2408651/41545602 від 17.02.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, вважаючи його протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність прийняття рішення № 2408651/41545602 від 17.02.2021.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
В силу п. 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі за текстом - Порядок №1246), а також Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 (далі за текстом - Порядок №569).
Зокрема, п. 12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.
Відповідно до п.п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165).
Згідно з приписами пункту 4 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
Відповідно до вимог пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку №1165).
Відповідно до пункту 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 (далі по тексту - Порядок №520).
Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 11 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Аналізуючи вище зазначені положення суд апеляційної інстанції зазначає, що законодавець визначив два етапи реєстрації податкових накладних: перший це зупинення реєстрації податкової накладної який є проміжним перед прийняттями рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та другий, це сам етап прийняття рішення податковим органом.
Отже, виходячи зі змісту вказаних норм, рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної приймається за результатами оцінки наданих підприємством документів.
Згідно квитанції від 10.02.2021 контролюючим органом повідомлено позивача про прийняття документу та зупинення реєстрації податкової накладної.
В якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної відповідачем зазначено, що «Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1806 відсутній в таблиці даних платника ПДВ, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації.
Суд враховує, що для застосування пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій необхідна сукупність таких умов: 1) відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається 2) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яку подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі; 3) переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Колегія суддів зазначає, що у квитанції про зупинення відсутні дані та відповідачем не надано обґрунтованих пояснень щодо деталізованого розрахунку показників величини залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання (код УКТ ЗЕД 1806), що унеможливлює підтвердити відповідність господарської операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Наведене унеможливлює визначення платником порядку своїх дій, які він має вчинити з метою прийняття контролюючим органом позитивного рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН.
При цьому колегія суддів зазначає, що Порядок №1165 не передбачає можливості проведення контролюючим органом консультацій, листування з платником податку на етапі прийняття рішення про реєстрацію / відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН чи залучення платника податку до процесу прийняття цього рішення в інший спосіб. Тобто, у даному випадку платник податку фактично позбавлений можливості на участь у процесі прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення. Як наслідок, визначальне значення для дотримання законності цієї процедури і забезпечення прав платника податку під час її проведення має конкретизація контролюючим органом підстав для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН та зазначення у квитанції про зупинення чітких і зрозумілих вказівок такому платнику щодо того, які саме пояснення та копії документів має надати цей платник задля розгляду питання про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.
У контексті вищенаведеного слід також зауважити, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а.
У пункті 70 рішення від 20 жовтня 2011 року «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Крім того, ЄСПЛ звертає увагу на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
На думку колегії суддів, контролюючий орган в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування повинен здійснювати не лише загальне посилання на п. 1 Критеріїв ризиковості, який містить 6 підпунктів, а пункт 1-6 - 6 абзаців, а конкретно зазначати відповідний пункт та абзац, в межах якого й закріплений конкретний критерій, на основі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної. Така вимога є цілком обґрунтованою, з огляду на те, що: а) від розуміння конкретного критерію, на основі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, залежить послідовність надання платником податків пояснень, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної; б) тільки визначивши критерій, на основі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган може чітко визначити вичерпний перелік конкретних документів, які платник податків повинен надати контролюючому органу.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18.
Судом встановлено, що до повідомлення позивачем було додано первинні документи, які підтверджують здійснення господарської операції по зупиненій податковій накладній, а саме: копії договорів, видаткові накладні, накази, акти, платіжні доручення, тощо.
Крім того, на вимогу суду в порядку усунення недоліків позовної заяви позивачем також було подано копії первинних документів, які були підставою оприбуткування відповідного обсягу товарів та їх передачі як давальницької сировини до ТОВ «Авеста», а також подальшої реалізації за спірною податковою накладною, обґрунтування підстав та джерел отримання документів на товари, які підтверджують їх якість (сертифікатів, якісних посвідчень) та первинних документів, на підставі яких придбано сировину, передану ТОВ «Авеста» для виконання замовлення № 1 від 19.08.2019, копії приймання-передачі всієї давальницької сировини відповідно до вказаного договору на переробку згідно замовлення № 1 від 19.08.2019 до Виконавця.
На підставі дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, достовірність та належність яких не спростована відповідачами, судом встановлено, що ненадання платником податку документів, які зазначені в рішенні Комісії, не відповідає дійсності та спростовується наявними у матеріалах справи доказами, а подані позивачем до Повідомлення первинні документи спростовують невідповідність обсягу постачання товару, зазначеного у спірній податковій накладній, величині залишку такого товару у позивача.
Суд зазначає, що копії наданих з боку ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС» первинних документів не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
Жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами правочину, відповідності правочину вимогам закону контролюючим органом не пред`являлось.
На час укладання та виконання зазначеного вище договору поставки позивач та його контрагент ТОВ ВКП «АВЕСТА» були зареєстровані як юридичні особи та були платниками ПДВ. Відповідачами до суду доказів того, що укладений між позивачем та контрагентом у вказаних правовідносинах договір в судовому порядку оспорювався, рішень суду з приводу визнання вищевказаного договору недійсним, що набули законної сили, до матеріалів справи не надано.
До повідомлення та в подальшому до скарги на рішення комісії позивачем було додано первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій по зупиненій податковій накладній. 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що  ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС» на адресу ГУ ДПС у Харківській області надано належні та достатні докази реальності здійсненої господарської операції.
Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи відповідача в рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної, зокрема на те, що розрахункові документи, банківські виписки не надавалися позивачем, з огляду на те, що податкову накладну було виписано за подією поставки товару та на момент подання позивачем пояснень, сплату за договором здійснено не було, що відповідає умовам договору.
Щодо документів на підтвердження якості товару, суд зазначає, що ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС» було отримано документи щодо підтвердження відповідності продукції (сертифікатів відповідності, посвідчень якості) як результат здійснення господарських операцій з придбання сировини, яка в подальшому була передана ТОВ ВКП «Авеста». Це підтверджується договором поставки № 26/2019 від 01.08.2019 р. договором поставки № ЄШ-439 від 27.01.20р., договором поставки № 30/19 від 31.07.2019 р., договором поставки № 4 від 03.07.2020 р., договором поставки № 338019 від 07.08.2019 р, договором поставки № 06.08.2019/1 від 06.08.2019р., договором постачання № ЕГХ31/2019 від 07.08.2019р., договором поставки №081119/1 від 08.11.2019 року, видатковими накладними та платіжними дорученнями від постачальників ТОВ «ІНТРЕЙД ПЛЮС», які подавалися позивачем разом з повідомленням та поясненнями.
Крім того, оскільки товари, зазначені у спірній податковій накладній, на момент її складення, знаходилися у покупця, як такі, що були передані в якості давальницької сировини для переробки, але рахувалися на залишках, їх транспортування для виконання договору купівлі-продажу не потребувалося.
З огляду на зазначене, документи, які вказані  відповідачем, ГУ ДПС у Харківській області, у спірному рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної як такі, що не були надані, подавалися позивачем для розблокування реєстрації податкових накладних або обґрунтовано були відсутні у позивача, з огляду на умови укладеного договору та обставини господарських відносин між сторонами.
Проте, документи та пояснення щодо господарської діяльності та безпосередньо господарських операцій позивача з ТОВ ВКП «АВЕСТА», які були надані позивачем до повідомлення, безпідставно не були враховані при прийнятті спірного рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.
Судова колегія зазначає, що вказані первинні документи та пояснення стосовно наявності та походження товару за спірними господарськими операціями, позивачем було надано до контролюючого органу, що в свою чергу спростовує доводи відповідача про ненадання позивачем первинних документів щодо поставленого товару.
Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій товариства є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Первинні документи складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванню оброблення даних на підставі первинних документів складаються зведені облікові документи товариства.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що надані позивачем до суду первинні бухгалтерські документи підтверджують вчинення господарських операцій позивачем, та настання обставин, з якими закон пов`язує виникнення податкових зобов`язань та права виписки податкових накладних позивачем.
За вищевикладених обставин, колегія суддів вважає, що контролюючий орган безпідставно застосував до позивача процедуру зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачену Порядком №1165, за відсутності об`єктивних ознак неможливості здійснення позивачем операцій з постачання товарів та ймовірності уникнення виконання свого податкового обов`язку. Зупинивши реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не довів відповідність відображеної у ній господарської операцій критеріям ризиковості здійснення операцій, та не вказав на необхідний перелік документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які позивач мав надати на пропозицію контролюючого органу. Посилання відповідача у спірному рішенні на недостатність наданих позивачем копій документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, як підставу відмови у її реєстрації, є безпідставним, оскільки позивачу не було повідомлено про конкретні документи, які він мав надати для розгляду питання прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.
З огляду на встановлені в ході судового розгляду справи обставини, судова колегія вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції  про недоведеність відповідачем – Головним управлінням ДПС у Харківській області правомірності прийняття рішення                       № 2408651/41545602 від 17.02.2021.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних №3 від 01.02.2021, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Відповідно до п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Відтак, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення Комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування №2408651/41545602 від 17.02.2021 щодо відмови у реєстрації податкової накладної №3 від 01.02.2021 не ґрунтується на вимогах податкового законодавства та фактичних обставинах, оскільки відсутні підстави для зупинення та відмови у реєстрації податкової накладної №3 від 01.02.2021, а тому належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну №3 від 01.02.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її подання.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено правомірність спірного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для  задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги відповідача є безпідставними, спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції, зміст апеляційної скарги, яка частково дублює відзив на позовну заяву, поданий до суду першої інстанції, містить виключно суб`єктивне бачення відповідачем обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, а відтак, підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року по справі № 520/4340/21                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Задовольняючи частково заяву представника позивача про  ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції, виходив з того, що  загальний обсяг витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції, який суд вважає підтвердженим, пропорційним та обґрунтованим, становить 8500 грн.
Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст.139 КАС України).
Відповідно ч.3, 4 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).
Згідно з ч.6 ст.135 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.135 КАС України).
З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як свідчать матеріали справи  представник позивача просив суд відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн, на підтвердження яких надано до матеріалів справи копії:
- Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги б/н від 01.03.2021 (далі Договір),
- копію додаткової угоди № 1 від 18.10.2021 до договору про надання правової допомоги,
- копію акту виконаних робіт від 17.02.2022 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги,
- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, пов`язаних із розглядом справи в суді першої інстанції від 17.02.2022;
- ордер на надання правничої допомоги адвоката,
- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.
З наданих представником позивача матеріалів на підтвердження розміру судових витрат, судом встановлено, що 01.03.2021 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ПРАВОТА» укладено Договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 01.03.2021.
Згідно з п. 1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується у встановленому Законом порядку надавати Замовникові комплекс послуг з професійної правничої допомоги. Комплекс послуг з професійної правничої допомоги містить у собі: консультації з питань організації й ведення діяльності Замовника; консультації з питань організації й здійснення претензійно-позовної роботи Замовником; представництво Виконавцем інтересів Замовника перед третіми особами (кредиторами й дебіторами Замовника, органами, що здійснюють перевірку господарської діяльності Замовника); представництво і захист Виконавцем інтересів Замовника в державних і судових органах; консультації й вироблення рекомендацій з оптимізації взаємин Замовника з контрагентами; організацію третейського судочинства по розгляду спорів за участю Замовника; здійснення інших юридично значимих дій в інтересах Замовника.
Відповідно до п. 2.2 Договору надання послуг (виконання робіт) Виконавцем за даним Договором оформляється Актом виконаних робіт (наданих послуг), що підписується Сторонами.
Відповідно до пп. 3.1 - 3.3, 3.5 - 3.8 Договору гонорар Виконавця за даним Договором визначається, виходячи із складності правової ситуації, у вирішенні якої бере участь Виконавець, та фактичних витрат часу Виконавця на вчинення дій, що передбачені розділом 1 цього Договору в інтересах Замовника, і сплачується Замовником за погодженням з Виконавцем шляхом попередньої оплати послуг Виконавця. Загальна ціна цього Договору становить загальний обсяг платежів, сплачених Замовником Виконавцеві. Вартість години наданих послуг за даним договором складає 1 000,00 (одна тисяча) гривень без ПДВ.
По кожному платежу (вартості конкретної правової послуги або комплексу послуг) Виконавець надає Замовникові Акт виконаних робіт для підписання.
Акт виконаних робіт має містити в собі вид і обсяги виконаних Замовника робіт (послуг) у відповідності до предмету Договору.
Сума гонорару перераховується Замовником па поточний рахунок або вноситься готівкою в касу Виконавця протягом 6 (шести) банківських днів з моменту отримання акту.
За окремими дорученнями з надання правової допомоги Сторони можуть встановлювати інші розміри гонорару та порядок його сплати, про що укладається окрема угода, яка є невід`ємною частиною цього Договору.
Оплата наданої професійної правничої допомоги здійснюється незалежно від досягнення бажаного результату Замовником.
Також між позивачем та Адвокатським Об`єднанням «ПРАВОТА» 18.10.2021 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання професійної правничої допомоги.
Відповідно до пп.1-3 Додаткової угоди дана додаткова угода укладена для представництва інтересів Замовника у адміністративному спорі між Замовником та Головним управлінням ДПС у Харківській області, Державною податковою службою України по справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТРЕЙД ПЛЮС» (далі - Позивач) до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення № 2408651/41545602 від 17.02.2021, зобов`язання зареєструвати податкову накладну № 3 від 01.02.2021.
Виконавець зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів Замовника у судах адміністративної юрисдикції всіх інстанцій (Харківському окружному адміністративному суді, Другому апеляційному адміністративному суді. Верховному Суді (Велика Палата Верховного Суду, Касаційний адміністративний суд) та перед Головним управлінням ДПС у Харківській області, Державною податковою службою України в межах відповідної судової справи.
Вартість послуг визначається відповідно до розділу 3 Основного Договору. При цьому вартість однієї години виконаної роботи за цією Додатковою угодою не може бути меншою ніж 1000 (одна тисяча) гривень без ПДВ у суді першої інстанції; 2000 (дві тисячі) гривень без ПДВ - у суді апеляційної інстанції та 4000 (чотири тисячі) гривень без ПДВ - у суді касаційної інстанції.
Вартість послуг щодо представництва та захисту інтересів Замовника у судах адміністративної юрисдикції всіх інстанцій (Харківському окружному адміністративному суді, Другому апеляційному адміністративному суді, Верховному Суді (Велика Палата Верховного Суду, Касаційний адміністративний суд) у судах першої та апеляційної інстанцій не може бути меншою ніж 2000 (дві тисячі) гривень без ПДВ за участь в одному судовому засіданні одного адвоката незалежно від тривалості такого засідання, а у суді касаційної інстанції (Верховному Суді (Велика Палата Верховного Суду, Касаційний адміністративний суд) не може бути меншою ніж 5000 (п`ять тисяч гривень без ПДВ за участь в одному судовому засіданні одного адвоката незалежно від тривалості такого засідання. Послуга щодо представництва та захисту інтересів Замовника під час судових засідань вважається наданою у випадку прибуття адвоката Виконавця чи залученого Виконавцем на договірних умовах іншого адвоката до суду у призначений для проведення судового засідання день та час незалежно від того чи відбулось судове засідання, чи не відбулось. Вартість послуги з ознайомлення адвокатом із матеріалами судової справи (без аналізу змісту документів/матеріалів) у суді не може бути меншою ніж 1000 (тисяча) гривень без ПДВ за одну послугу (одне ознайомлення).
Сума гонорару перераховується Клієнтом на поточний рахунок Виконавця або вноситься готівкою в касу Адвоката протягом 6 (шести) місяців з моменту - отримання акту. Оплата наданої професійної правничої допомоги здійснюється Замовником протягом 6 (шести) місяців з моменту отримання акту незалежно від досягнення бажаного результату.
Представником позивача до суду надано акт виконаних робіт від 17.02.2022, відповідно до якого Адвокатським Об`єднанням «ПРАВОТА» надано позивачу наступні послуги з правничої допомоги:
- Консультування позивача щодо можливих шляхів розблокування податкової накладної, перспектив та порядку визнання протиправним і, як наслідок, скасування рішення контролюючого органу та зобов`язання його зареєструвати податкову накладну 0,5 години – 500 грн;
- Аналіз наказу Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 «Порядок прийняття рішень про реестрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 11.12.2019 № 1165, а також аналіз та вивчення судової практики по спірним питанням, з`ясування позиції Верховного Суду в аналогічних спорах - 1 година – 1000 грн;
- Складання позовної заяви, виготовлення копій позовної заяви та доданих до неї документів для інших учасників справи. Подання позовної заяви до суду – 4 години, 4000 грн;
- Підготовка заяви про усунення недоліків із викладенням розгорнутих пояснень щодо поставлених питань судом першої інстанції в ухвалі від 22.03.2021 р. Аналіз практики Верховного Суду в аналогічних питаннях, зокрема постанови ВС від 30.08.2019 у справі № 804/17176/14, листа ВАСУ від 01.11.2011 № 1936/11/13-11 – 0,5 години - 500 грн.,
- Виготовлення та надсилання копій доказів на виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у кількості 9 додатків від 21.04.2021 – 0,5 години -  500 грн.,
- Підготовка та подання заяви про долучення доказів у справі. Виготовлення копій відповідних документів у кількості 24 додатка – 0,5 години - 500 грн.,
- Участь адвоката у засіданні по справі № 520/4340/21, що відбулось 22.04.2021 р. 0,5 години - 1000 грн.,
- Участь адвоката у засіданні по справі № 520/4340/21, що відбулось 22.12.2021 р. 1 година - 2000 грн.,
- Участь адвоката у засіданні по справі № 520/4340/21, що відбулось 17.01.2022 р. – 1 година, 2000 грн.
- Участь адвоката у засіданні по справі № 520/4340/21, що відбулось 16.02.2022 – 2 години, 4000 грн.
Також до відшкодування заявлені витрати, пов`язані з апеляційним оскарженням ухвали суду першої інстанції, в сумі 4000 грн.
Щодо вказаних витрат суд зазначає, що відповідно до підп. «в» п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з: 4) резолютивної частини із зазначенням: в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відтак, розподіл заявлених до відшкодування витрат, понесених у зв`язку з переглядом ухвали суду першої інстанції в суді апеляційної інстанції є компетенцією відповідного суду апеляційної інстанції, з огляду на що вказані витрати не підлягають розподілу судом першої інстанції.
Щодо питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем в ході розгляду справи в суді першої інстанції в загальній сумі 16000 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Суд першої інстанції правомірно зазначив, що адвокатом не наведено причинно-наслідкового зв`язку між тим, яким чином вказані в акті дії адвоката з надання консультацій пов`язані та вплинули на хід розгляду справи, зокрема, включаючи підготовку до її розгляду та збір доказів.
Відтак, з урахуванням викладеного, зазначену вище послугу не можна вважати неминучою та такою, що пов`язана та вплинула на хід розгляду справи, а відтак заявлення витрат до відшкодування в сумі 500 грн. не є обґрунтованим.
Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, зміст та обсяг наданих адвокатом послуг.
Дана справа відноситься до категорії справ зі сформованою правовою позицією судів щодо вирішення подібних спорів, не потребує докладання значних зусиль адвоката для формування правової позиції, наявна численна судова практика у спірних правовідносинах, отже представництво у даній справі не потребувало складного аналізу законодавства та судової практики.
Відтак, щодо аналізу законодавства та судової практики, вказана послуга охоплюється послугою підготовки та подання позовної заяви, тому заявлення відповідних витрат окремо до відшкодування (1000 грн) не є обґрунтованим.
Щодо виготовлення та надсилання копій доказів на виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у кількості 9 додатків від 21.04.2021 – 0,5 годин, - 500 грн, доказів на підтвердження фактичного розміру таких витрат до суду не надано, відтак заявлення вказаних витрат до відшкодування (500 грн) не є обґрунтованим.
Щодо послуги з підготовки та подання заяви про долучення доказів у справі, виготовлення копій відповідних документів у кількості 24 додатка – 0,5 год, - 500 грн, зазначена послуга в акті виконаних робот не конкретизована, зокрема не зазначено дату клопотання про доручення доказів та дату подання його до суду, а відтак не може бути оцінена судом як реально надана.
Щодо участі представника позивача у судових засіданнях.
Як вбачається з матеріалів справи, з заявлених представником дат проведення судових засідань (22.04.2021, 22.12.2021, 17.01.2022, 16.02.2022) Харківським окружним адміністративним судом призначалися засідання на 22.12.2021, 17.01.2022, 16.02.2022, на 22.04.2021 Харківським окружним адміністративним судом засідання не призначалося.
З протоколів засідань Харківського окружного адміністративного суду вбачається, що тривалість судового засідання від 22.12.2021 складає 13 хвилин; тривалість судового засідання 17.01.2022 складає 9 хвилин, тривалість судового засідання від 16.02.2022 до виходу суду до нарадчої кімнати складає 51 хвилину (на проголошення рішення представник позивача не прибув).
В той же час, загальний час перебування в судових засіданнях, заявлений представником позивача складає 4 години, що значно перевищує їх фактичну тривалість.
З огляду на вказане, враховуючи тривалість та невелику складність справи, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що обґрунтованим є стягнення половини суми заявлених до відшкодування витрат за участь у судових засіданнях адвоката в сумі 4000 грн.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що загальний обсяг витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції, який суд вважає підтвердженим, пропорційним та обґрунтованим, становить 8500 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи приписи статей 134, 139 КАС України, суд приходить до висновку, що розмір витрат, які підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів в частині витрат на правничу допомогу, складає 8500,00 грн.
Отже, додаткове рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 року по справі № 520/4340/21 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 252, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 по справі  № 520/4340/21 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 по справі  № 520/4340/21 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 по справі                           № 520/4340/21 залишити без змін.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2022     по справі   № 520/4340/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.     

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	О.М. Мінаєва    З.О. Кононенко   	
У зв`язку із перебування судді Мінаєвої О.М. у відпустці з 20.02.2023 до 03.03.2023, повний текст постанови складено  06.03.2023 року (04.03.2023 та 05.03.2023 - вихідні дні).