ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 березня 2023 року           справа №200/4456/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року (повне судове рішення складено 06 грудня 2022 року) у справі № 200/4456/22 (суддя в І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                          УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ в Донецькій області), відповідно до якої просила:
- визнати протиправним і скасувати рішення від 02.09.2022 № 057350004900 «Про відмову в перерахунку пенсії», ухвалене ГУ ПФУ в Донецькій області за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 про перерахунок пенсії - перехід на інший вид пенсії: на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_2 період роботи (служби): з 17.08.1989 до 03.07.2001 - на посаді секретаря виконкому Новодонецької селищної ради;
- зобов`язати відповідача перевести ОСОБА_3 з 29.10.2021 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, розрахувавши її розмір із розрахунку 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця 6 рангу за посадою керуючого справами виконкому Новодонецької селищної ради, що включає: посадовий оклад – 11 000 грн., надбавку за ранг - 650 грн., надбавку за вислугу років - 2563 грн., надбавку за виконання особливо важливої роботи - 6528 грн., щомісячну премію - 1100 грн., загалом – 21 841 грн., сплатити недоотриману суму пенсії.
В обґрунтування позову зазначила про те, що 02.09.2022 відповідачем було прийнято рішення № 057350004900, яким позивачці було відмовлено у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» через недостатність (не менше 20 років) стажу на посадах, віднесених до посад державної служби.
Як вказується позивачем у позові, при повторному розгляді заяви від 29.10.2021 про перерахунок пенсії - перехід на інший вид пенсії та прийнятті відповідного рішення від 02.09.2022 № 057350004900 до стажу державної служби позивачки не включено періоди роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, за період з 17.08.1989 по 03.07.2001, зокрема: з 17.08.1989 до 31.12.1998 - на посаді секретаря виконкому Новодонецької селищної ради, з 01.01.1999 по 03.07.2001 - на посаді секретаря виконкому Новодонецької селищної ради.
Із зазначеним рішенням відповідача позивач не погодилась та вважала, що вона має право на переведення на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу», із зарахуванням до її стажу державної служби вказаних вище періодів.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 057350004900 від 02.09.2022 про відмову в перерахунку пенсії, яким ОСОБА_1 було відмовлено у переведенні з пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Зобов`язано відповідача розглянути заяву ОСОБА_2 від 29.10.2021 № 5750 про перерахунок пенсії - перехід на інший вид пенсії, а саме - на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, із зарахуванням до стажу державної служби ОСОБА_2 періоду роботи (служби) з 17.08.1989 до 03.07.2001 на посаді секретаря виконкому Новодонецької селищної ради, розрахувавши розмір пенсії ОСОБА_2 із розрахунку 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця 6 рангу за посадою керуючого справами виконкому Новодонецької селищної ради, що включає: посадовий оклад – 11 000,00 грн.; надбавку за ранг - 650,00 грн.; надбавку за вислугу років - 2563,00 грн.; надбавку за виконання особливо важливої роботи - 6528,00 грн.; щомісячну премію - 1100,00 грн., загалом – 21 841,00 грн.
У задоволенні іншої частини позову - відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що стаж роботи позивача на посадах державної служби на 29.10.2021 склав 10 років 7 місяців 6 днів, що є недостатнім для переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Наголошено на правомірності рішення про відмову у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» через недостатність (не менше 20 років) стажу на посадах, віднесених до посад державної служби.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
ГУ ПФУ в Донецькій області, код ЄДРПОУ 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
29.10.2021 позивачем до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було подано заяву № 5750 (з доданими документами) про перерахунок пенсії - перехід на інший вид пенсії - на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).
На підставі абз. 13 п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, розгляд вказаної вище заяви від 29.10.2021 за результатами автоматичного розподілу справ у електронній підсистемі за принципом екстериторіальності було розподілено на відділ пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.
За результатами розгляду заяви позивача від 29.10.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області було прийнято рішення № 057350004900 від 29.10.2021 про відмову в перерахунку пенсії, яке оскаржене позивачем до суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.01.2022 у справі № 200/16341/21 було визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 29.10.2021 № 057350004900 про відмову в перерахунку пенсії, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивачки від 29.10.2021 та зарахувати до стажу державної служби періоди її роботи з 04.07.2001 по 02.01.2003 на посаді секретаря виконкому Новодонецької селищної ради м. Добропілля Донецької області та з 02.01.2003 по 08.02.2012 на посаді керуючого справами виконкому Новодонецької селищної ради м. Добропілля Донецької області.
На виконання рішення суду від 12.01.2022 у справі № 200/16341/21 відповідачем здійснено повторний розгляд заяви позивачки від 29.10.2021 про перерахунок пенсії - перехід на інший вид пенсії та прийнято рішення № 057350004900 від 02.09.2022 про відмову в перерахунку пенсії, яким позиваці було відмовлено у переведенні з пенсії за віком згідно із Законом № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII.
Згідно із цим рішенням періоди з 04.07.2001 по 02.01.2003 і з 02.01.2003 по 08.02.2012 зараховані до стажу державної служби відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.01.2022 у справі № 200/16341/21.
Періоди з 17.08.1989 до 31.12.1998 та з 01.01.1999 по 03.07.2001 не зараховані до стажу державної служби, оскільки судом не розглядалось це питання.
До загального стажу позивача за даним рішенням зараховано період з 01.01.1999 по 03.07.2001 - на підставі даних персоніфікованого обліку, та не зараховано період з 17.08.1989 до 31.12.1998, оскільки відсутня дата заповнення трудової книжки, що не відповідає вимогам п. 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58.
Таким чином, за вказаним рішенням, стаж роботи позивачки на посадах державної служби на 29.10.2021 склав 10 років 7 місяців 6 днів.
Згідно з оскаржуваним рішенням, при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 889-VIII оклад державного службовця визначено "0", оскільки судом питання про порядок обчислення заробітної плати для призначення пенсії державного службовця не розглядалось.
Враховуючи наведене вище, відповідачем відмовлено позивачці у переведенні з пенсії за віком згідно із Законом № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та порядку обчислення заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

З приводу спірних правовідносин апеляційний суд зазначає наступне.
Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби визначають норми Закону України «Про державну службу».
Наразі є чинним Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, проте зберігають чинність деякі положення ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, які застосовується до осіб, вказаних у п. 10 та п. 12 розд. XI Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 37 Закону України  від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Отже, згідно із Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ право на пенсію державного службовця мали особи, які:
- досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;
- мали стаж державної служби не менш як 10 років та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
З 01.05.2016 набрав чинності Закон № 889-VIII.
Після 01.05.2016 пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ здійснюється за Законом № 1058-IV.
Водночас, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.
Так, за приписами п. 10 розд. ХІ Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до п. 12 розд. ХІ Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ і актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на вказану дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби, незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але у порядку, який визначено для осіб, що мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, Верховний Суд у постанові від 01.04.2020 у справі № 607/9429/17 дійшов висновку про те, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме - щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Зокрема, як зазначив Верховний Суд у постанові, після 01.05.2016 у (тобто з дати набрання чинності Законом № 889-VІІІ) право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ зберігають ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10 і п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а також вік і страховий стаж, що передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 у справі № 265/3709/17 та від 19.03.2019 у справі № 357/1457/17.
Положеннями ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Згідно з п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до п. 8 розд. XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.
Відповідно до приписів п. 8 розд. XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, яка була чинною у спірний період роботи позивачки, затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (далі - Порядок № 283).
Згідно з п. 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Відповідно до положень ч. 1 ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування належать посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.
Отже, період роботи на посаді секретаря виконкому селищної ради має зараховуватися до стажу державної служби.
Положеннями ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (які кореспондуються зі змістом ст. 48 Кодексу законів про працю України) встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Саме такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637).
Відповідно до п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з вимогами п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Відповідно до положень пп. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка і лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.
Водночас, надання уточнюючої довідки підприємства, установи, організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 у справі № 560/1399/19.
В ході розгляду справи судами установлено, що позивач у період з 17.08.1989 до 03.07.2001 працювала на посаді секретаря виконкому Новодонецької селищної ради, що підтверджується записами у трудовій книжці позивачки серії НОМЕР_3 .
Записи у трудовій книжці за спірний період здійснені належним чином та не мають дефектів їх вчинення, що не заперечується відповідачем.
При цьому слід зазначити, що відсутність у трудовій книжці позивачки дати її заповнення дійсно є порушенням п. 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, проте дана обставина не тягне за собою недійсність трудової книжки позивачки та не впливає на зміст записів у трудовій книжці позивачки щодо періоду її роботи на посаді секретаря виконкому Новодонецької селищної ради з 17.08.1989 до 03.07.2001 чи на можливість зарахування вказаного періоду роботи до стажу державної служби позивачки.
Крім того, період роботи позивача з 17.08.1989 до 03.07.2001 саме на посаді секретаря виконкому Новодонецької селищної ради підтверджується довідкою виконавчого комітету Новодонецької селищної ради від 28.10.2021 № 02-27/2662.
Слід зауважити, що згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 29.10.2021 № 057350004900, яке було оскаржене позивачкою та визнано протиправним і скасовано у судовому порядку (рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.01.2022 року у справі № 200/16341/21) період з 17.08.1989 по 03.07.2001 був зарахований до стажу роботи позивачки на посадах, які віднесені до відповідних категорій посад державної служби.
З огляду на таке, виключення даного періоду зі стажу державної служби позивача під час повторного розгляду її заяви від 29.10.2021 та прийняття оскаржуваного рішення від 02.09.2022 № 057350004900 є необгрунтованим та позбавлено будь-яких правових підстав.
Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що період з 17.08.1989 до 03.07.2001 безпідставно не було зараховано відповідачем до стажу державної служби позивачки, у зв`язку з чим рішення відповідача від 02.09.2022 № 057350004900, яким позивачці було відмовлено у переведенні з пенсії за віком згідно із Законом № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, є протиправним і підлягає скасуванню.

Стосовно інших, заявлених позивачем, вимог і обраного позивачем способу захисту порушених прав.
Так, у позовній заяві позивач просила суд зобов`язати відповідача перевести позивачку на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 з 29.10.2021, розрахувавши її розмір із розрахунку 60% заробітної плати працюючого державного службовця 6 рангу за посадою керуючого справами виконкому Новодонецької селищної ради, що включає: посадовий оклад – 11 000,00 грн.; надбавку за ранг - 650,00 грн.; надбавку за вислугу років - 2563,00 грн.; надбавку за виконання особливо важливої роботи - 6528,00 грн.; щомісячну премію - 1100,00 грн., загалом – 21 841,00 грн., та сплатити недоотриману суму пенсії.
Як вже було вказано, згідно з оскаржуваним рішенням при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 889-VIII оклад державного службовця визначено "0", оскільки судом при розгляді справи № 200/16341/21 питання стосовно порядку обчислення заробітної плати для призначення пенсії державного службовця не розглядалося.
Положеннями ч. 1 ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (які є застосовними у цьому разі, з огляду на викладене вище) визначено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Судами установлено, що на момент звернення із заявою від 29.10.2021 позивач вже не працювала на державній службі.
Згідно із записами трудової книжки позивач звільнена з посади керуючого справами виконавчого комітету Новодонецької селищної ради 08.02.2012 за власним бажанням, у зв`язку зі зміною місця проживання (ст. 38 КЗпП України).
Отже, останнім місцем роботи позивача на державній службі є виконавчий комітет Новодонецької селищної ради (посада - керуючий справами).
Факт сплати відповідних внесків за останнім місцем роботи позивачки на державній службі підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.
Згідно з наданими до справи довідками виконавчого комітету Новодонецької селищної ради від 28.10.2021 № 02-27/2676 і № 02-27/2677 заробітна плата позивача за посадою керуючого справами виконавчого комітету Новодонецької селищної ради відповідного рангу (з урахуванням усіх складових) включала:
- посадовий оклад – 11 000,00 грн.;
- надбавку за ранг (6 ранг) - 650,00 грн.;
- надбавку за вислугу років - 2563,00 грн.;
- надбавку за виконання особливо важливої роботи - 6528,00 грн.;
- щомісячну премію - 1100,00 грн.
Загальна сума заробітної плати (з урахуванням усіх складових) – 21 841,00 грн.
Таким чином, з огляду на приписи ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, позивач має право на призначення пенсії за віком згідно із ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, із розрахунку 60% заробітної плати працюючого державного службовця 6 рангу за посадою керуючого справами виконкому Новодонецької селищної ради, що станом момент її звернення із заявою від 29.10.2021 складала 21 841,00 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відтак, застосувавши положення ч. 2 ст. 9 та ст. 245 КАС України, місцевий суд дійшов правильного висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог шляхом:
- визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 057350004900 від 02.09.2022 про відмову в перерахунку пенсії, яким позиваці було відмовлено у переведенні з пенсії за віком згідно із Законом № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII;
- зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29.10.2021 № 5750 про перерахунок пенсії - перехід на інший вид пенсії, а саме - на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону № 889-VIII, із зарахуванням до стажу державної служби позивачки періоду роботи (служби) з 17.08.1989 до 03.07.2001 на посаді секретаря виконкому Новодонецької селищної ради, розрахувавши розмір пенсії позивачки із розрахунку 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця 6 рангу за посадою керуючого справами виконкому Новодонецької селищної ради, що включає: посадовий оклад – 11 000,00 грн.; надбавку за ранг - 650,00 грн.; надбавку за вислугу років - 2563,00 грн.; надбавку за виконання особливо важливої роботи - 6528,00 грн.; щомісячну премію - 1100,00 грн., загалом – 21 841,00 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року у справі № 200/4456/22 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 21 березня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            А. А. Блохін 
                                                                                                                                                                                                                                                             Т. Г. Гаврищук