ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року	                        Львів	Справа № 380/11592/22 пров. № А/857/18594/22 	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.І., 
суддя                                                     Запотічний І.І. 

секретар судового засідання                     Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву Соколовського Ігоря Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,  про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 380/11592/22 за адміністративним позовом у справі №380/11592/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-
В С Т А Н О В И В:
20.12.2021 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці №UA209000/2022/000022/2 від 24.02.2022 про коригування митної вартості та картку відмови № UA209110/2022/000019 від 24.02.2022.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2022 у справі №380/11592/22 позов ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задоволено повністю. 
Додатковим Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 року стягнуто з Львівської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп. 
Львівська митниця подала апеляційну скаргу як рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.112022, так і на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 року.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023 апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.11.2022 року у цій справі повернуто особі, яка її подала.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2023 залишено без задоволення апеляційну скаргу Львівської митниці, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року без змін.
На адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява  Соколовського Ігоря Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Зазначає, що під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10275 грн., що підтверджується копією рахунку, актом наданих послуг, платіжним дорученням.
У відповідь на подану заяву Львівська митниця подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу заявлені ОСОБА_1 є вкрай неспівмірною із виконаною роботою його представника.
З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, в зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність прийняти додаткову постанову з цього питання, зважаючи на таке.
Стаття 132 КАС України  встановлює, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до  статті 134 КАС України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій  статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною сьомою  статті 139 КАС України  розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини третьої  статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Відповідно до частини дев`ятої  статті 139 КАС України  при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з положеннями статті 30 Закону України  «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі  «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі  «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі  «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі  «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі  «East/WestAllianceLimited  проти України», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Європейського суду з прав людини у справі  «Ботацці проти Італії»). Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі   від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд також зазначає, що в пункті 3.2  рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009  передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд встановив, що між позивачем (Клієнт) та адвокатським об`єднанням  ЕДВАЙС ГРУП  (Адвокатське об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги від 08.07.2022 №01-08/07-2022.
Відповідно до підпункту 3.4.1 пункту 3.4 вказаного договору погодинна ставка персоналу Адвокатського об`єднання становить 50 Євро.
Згідно з додатковою угодою від 08.07.2022 №1 до договору про надання правової допомоги від 08.07.2022 №01-08/07-2022 оплата вартості правової допомоги (послуг) здійснюється у національній валюті України  гривні, у відповідності до курсу продажу готівкової валюти  Євро  в обслуговуючому банку Адвокатського об`єднання станом на дату виставлення Рахунку.
Відповідно до акта надання послуг від 28.08.2023 №7 Адвокатське об`єднання на підставі договору про надання правової допомоги від 08.07.2022 №01-08/07-2022 виконало для Клієнта наступні роботи:
- надання правової допомоги (адвокатські послуги): представництво у справі 380/11592/22 у апеляційній інстанції (аналіз апеляційної скарги, підготовка та подання відзиву, участь в засіданнях –  5 год. (10 275,00 грн);
У частині шостій  статті 134 КАС України  встановлено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
В межах апеляційного провадження у цій апеляційний суд розглядав скаргу Львівської митниці на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 року, яке стосується присудження судових витрат під час розгляду справи у суді першої інстанції.
Враховуючи складність справи, обсяг доказового матеріалу, суд вважає, що витрати пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у часовому еквіваленті 5 год. та у грошовому еквівалент 10275,00 грн, з огляду на розмір відзиву на апеляційну скаргу (3 сторінки тексту), не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою  статті 134 КАС України.
Відтак, з огляду на незначну складність справи та обсяг наданих послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 1027,50 грн.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1027,50 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 132, 139, 229, 241, 242, 243, 252, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

заяву Соколовського Ігоря Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,  про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 380/11592/22 за адміністративним позовом у справі №380/11592/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити частково.
Ухвалити додаткову постанову по справі  № 380/11592/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови.
Стягнути з Львівської митниці Державної митної служби України (код ЄДРПОУ 43971343, місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1027 (одна тисяча двадцять сім) грн 50 коп.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складенно 23 березня 2023 року.