Справа № 944/6251/21                        Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д.Б. 
Провадження № 22-ц/811/1443/22                Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Колич Х.Б.
за участю: ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Яворівська міська рада Львівської області, про зобов`язання не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Яворівська міська рада Львівської області, в якому просив зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити йому спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною без присутності матері або інших сторонніх осіб: кожну першу, третю п`ятницю місяця з 16:00 год з ночівлею та, відповідно, першу, третю суботу до 20:00 год; кожну другу, четверту неділю місяця з 10:00 год до 20:00 год, проводити з ним релігійні та державні свята з 15:00 год до 20:00 год; проводити час з ним в період відпустки; проводити з донькою його та її дні народження.
В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року було розірвано. У шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 , яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з відповідачкою в с. Чернилява Яворівського району Львівської області. Судовим наказом від 04 листопада 2020 року вирішено стягувати з нього та користь ОСОБА_1 аліменти на утриманні доньки і свої зобов`язання з виплати аліментів він виконує в повному обсязі та жодних заборгованостей у нього не має. З лютого 2021 року відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою та її вихованні. Він звертався до органу опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації із заявою щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення днів побачення. 15 червня 2021 року Яворівською районною державною адміністрацією винесено відповідне розпорядження за його заявою, яким йому встановлено порядок побачення з дитиною, а саме: першу, третю суботу місяця, другу, четверту неділю місяця з 16:00 год по 19:00 год в присутності матері дитини ОСОБА_1 . Також зобов`язано ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у спілкуванні з донькою. Однак, незважаючи на дане рішення, відповідач і надалі чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою, тому він звернувся до суду за захистом законних прав, як батька дитини.
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 03 травня 2022 року позов задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною - малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначено ОСОБА_3 такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- спільне проведення часу з можливістю ночівлі за місцем проживання ОСОБА_3 , без присутності мами ОСОБА_1 , кожну першу і третю суботи місяця з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин наступної неділі;
- спільне проведення часу, без присутності мами ОСОБА_1 , кожного року: 01 січня (Новий рік), 07 січня (Різдво Христове), 24 серпня (День незалежності України), понеділок після Великодня (Пасхи), понеділок після свята Трійці - з 15 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин;
- кожного року ІНФОРМАЦІЯ_3 (день народження ОСОБА_3 ), без присутності мами ОСОБА_1 , з 10 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин;
- кожного року ІНФОРМАЦІЯ_4 (день народження ОСОБА_4 ), в присутності мами ОСОБА_1 , з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин;
- за попередньою домовленістю з мамою дитини та з урахуванням думки дитини - 14 (чотирнадцять) календарних днів, під час відпустки ОСОБА_3 , без присутності мами ОСОБА_1 , з можливістю виїзду дитини за її бажанням для відпочинку та оздоровлення до інших населених пунктів в межах України та/або за межі України.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржила  ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Вважає, що судом першої інстанції було задоволено позов частково та визначено проведення часу з дочкою, без присутності мами ОСОБА_1 , ігноруючи розпорядження Яворівської міської ради, яка розробила розпорядження про встановлення порядку спілкування з дитиною. Суд за власної ініціативи визначив кількість днів на проведення дитини з батьком під час відпустки.
Наголошує, що судом не було взято до уваги положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. У справах щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору із цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини.
Вважає, що суд формально підійшов до розгляду справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_2 просили апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.
ОСОБА_3 просив рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться без його участі.
Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.3 Конвенції про права дитини (ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 03 лютого 2021 року.
Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18 грудня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої ОСОБА_4 . 
Розпорядженням Яворівської районної державної адміністрації Львівської області від 15 червня 2021 року № 354/02-06 за заявою ОСОБА_3 було встановлено порядок побачень з малолітньої донькою ОСОБА_4 , а саме: перша, третя субота місяця, друга, четверта неділя місяця з 16:00 год до 19:00 год в присутності матері ОСОБА_1 та зобов`язано не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з донькою та її вихованні.
Встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово звертався у Службу у справах дітей Яворівської районної державної адміністрації з приводу вчинення ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_4 .
Задовольняючи позов частково суд зазначив, що участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною сприятиме встановленню контакту батька та дочки, забезпечуватиме розумний баланс і рівність прав обох батьків. 
Такий висновок суду є правильним.
Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.
Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (стаття 155 СК України).
Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Встановлено, що між сторонами склались стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дочкою, відповідачка ОСОБА_1 чинить перешкоди у спілкуванні батька з дочкою ОСОБА_4 , яка проживає з нею за адресою: с. Чернилява Яворівського району Львівської області.
Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Яворівської міської ради № 51 від 28.02.2022 затверджено висновок щодо визначення способу участі у вихованні малолітньої дитини, яким рекомендовано такий порядок спілкування ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_4 : кожну першу, третю суботу місяця з 10:00 год з ночівлею та відповідно, першу, третю неділю місяця до 17:00 год.; святкування Нового року з 15:00 год до 20:00 год; у період різдвяних свят: Різдво з 15:00 год до 20:00 год.; у період святкування Трійці: понеділок з 15:00 год до 20:00 год; у період пасхальних свят: понеділок з 15:00 год до 20:00 год; святкування Дня Незалежності України з 15:00 год до 20:00 год; святкування дня народження дитини, спільно з матір`ю, протягом дня; святкування Дня народження батька з 10:00 год до 16:00 год; проведення часу з батьком під час відпустки на період 5 днів (а.с.42-43).
Суд вірно зазначив, що даний висновок має рекомендаційний характер у спорі та надав йому правильну оцінку. 
Щодо порядку спілкування батька з дитиною без участі матері колегія суддів зазначає наступне.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 , як батько малолітньої ОСОБА_4 активно і стабільно виявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, має постійне місце проживання.
Колегія суддів зазначає, що суд дійшов вірного висновку про те, що з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів негативного впливу батька ОСОБА_3 на розвиток доньки та ураховуючи те, що між сторонами у справі склалися неприязні стосунки, позивачу доцільно спілкуватися з дитиною без присутності матері.
Таким чином, визначений судом порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з донькою є таким, що відповідає віковим потребам малолітньої дитини ОСОБА_4 та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, є достатнім для забезпечення участі батька у процесі її виховання .
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не впливають на їх правильність, зводяться до переоцінки доказів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
         Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 03 травня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 17.02.2023

Головуючий                                                        

Судді