П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/384/23	

 	Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.                                 Дата і місце ухвалення: 10.02.2023р., м. Одеса                                       	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №70504600 від 08.12.2022р. про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_1 суми сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірною постановою  старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пхіденко О.С. необґрунтовано відкрито виконавче провадження ВП №70504600 з примусового виконання виконавчого листа №420/6069/22, виданого 07.09.2022р. Одеським окружним адміністративним судом, оскільки частиною 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 10.02.2023р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про задоволення позову.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не правильно застосовано норми ч.2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а також положення Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845, згідно яких виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється виключно органами Казначейства.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2022р. у справі №420/6069/22 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області, які виразились у відмові листом №2072-26534/П-02/8-1500/22 від 28.01.2022р. у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО104026 від 10.11.2021р. про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704, а також зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.04.2019р. пенсії ОСОБА_1 на підставі відповідної довідки, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премії, з урахуванням проведених виплат.
Крім того, стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.
На адресу ГУ ПФУ в Одеській області надійшла постанова відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 08.12.2022р. ВП №70504600 щодо виконання виконавчого листа №420/6069/22 від 07.09.2022р. про стягнення з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 992,40 грн.
Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови ГУ ПФУ в Одеській області оскаржило її в судовому порядку. 
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що 15.12.2022р. відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі п.9 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання - виконавчого листа №420/6069/22, виданого 07.09.2022р. Одеським окружним адміністративним судом про стягнення з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 992,40 грн. Враховуючи те, що виконавчий документ будо повернуто без прийняття до виконання з підстав того, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд першої інстанції дійшов висновку, що виконавче провадження №70504600 є закінченим, у зв`язку із чим скасування постанови про відкриття провадження ВП №70504600 від 08.12.2022р. не призведе до відновлення прав позивача. 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ГУ ПФУ в Одеській області виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), статтею 1 якого визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII).
Згідно ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Примусове виконання рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи, здійснюється органами державної виконавчої служби.
Водночас, згідно приписів ч.2 ст.6 Закону №1404-VIII рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
При цьому, органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання. (ч.4 ст.6 Закону №1404-VIII)
Відповідно до п.9 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.
Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом №1404-VIII, та особливості їх виконання.
Так, відповідно до ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).
Стаття 3 вказаного Закону визначає особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу.
Так, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.
Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою КМУ від 03.08.2011р. №845 (далі - Порядок №845).
За змістом пункту 2 Порядку №845 у тексті цього документа термін боржники вживається у такому значенні - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання; стягувачі - фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави; виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до п.3 Порядку №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Згідно з абзацами першими пунктів 24, 25 Порядку № 845, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.
Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.
Таким чином, такі виконавчі документи як виконавчі листи про стягнення коштів з боржника, який є органом державної влади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, за правилами, визначеними Порядком №845, а не органами державної виконавчої служби (державними виконавцями) в порядку, визначеному Законом №1404-VIII.
На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що оскільки боржником за виконавчим листом №420/6069/22 про стягнення судового збору є ГУ ПФУ в Одеській області, тому у державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) були відсутні підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №70504600 від 08.12.2022р. про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_1 суми сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн.
А відтак, зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню. 
Виправлення державним виконавцем в подальшому власної помилки шляхом прийняття повідомлення від 15.12.2022р. про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу - виконавчого листа №420/6069/22, виданого 07.09.2022р. Одеським окружним адміністративним судом, на підставі п.9 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», на думку колегії суддів, не впливає на висновок суду про незаконність відкриття виконавчого провадження №70504600 щодо виконання цього ж виконавчого листа. 
Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що враховуючи те, що виконавчий документ будо повернуто без прийняття до виконання з підстав того, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, виконавче провадження №70504600 є закінченим, у зв`язку із чим скасування постанови про відкриття провадження ВП №70504600 від 08.12.2022р. не призведе до відновлення прав позивача.
Підстави для закінчення виконавчого провадження чітко визначено ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII, при наявності яких державним виконавцем вноситься постанова про закінчення виконавчого провадження, чого у даній справі не було.
Більше того, спірною постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №70504600 від 08.12.2022р. постановлено стягнути з боржника виконавчий збір в розмірі 26800 грн., дії щодо стягнення якого з ГУ ПФУ в Одеській області в подальшому можуть вчинятися державним виконавцем при наявності чинної постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №70504600.
При вирішенні спору суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, не правильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що постановлене Одеським окружним адміністративним судом рішення від 10.02.2023р. підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення – про задоволення позову ГУ ПФУ в Одеській області.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частинами 2, 3 вказаної статті Кодексу передбачено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Звернувшись з даним позовом до суду щодо оскарження рішення державного виконавця в порядку ч.1 ст.287 КАС України, позивач - Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області, не виступає суб`єктом владних повноважень.
У спірних правовідносинах, згідно п.7, п.9 ч.1 ст.4, ч.1 ст.287 КАС України, суб`єктом владних повноважень виступає саме відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) постанову якого оскаржено юридичною особою - боржником у виконавчому провадженні ВП №70504600.
Таким чином, оскільки в даному випадку позивач не здійснює владно-управлінські функції, а звернувся до суду в якості юридичної особи - боржника у виконавчому провадженні, а відтак не є суб`єктом владних повноважень у даних конкретних правовідносинах, тому судовий збір, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню на користь позивача, в силу вимог ч.1 ст.139 КАС України.
При зверненні до суду першої інстанції позивачем сплачено 2684,00 грн. судового збору (платіжне доручення №489 від 13.01.2023р.), а при поданні апеляційної скарги – 4026,00 грн. (платіжне доручення №1620 від 24.02.2023р.). Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6710,00 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року скасувати.
Прийняти по справі нову постанову, якою позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження ВП №70504600 від 08.12.2022р.
Стягнути з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (код ЄДРПОУ 43315529, вул.Разумовська, 37, м.Одеса, 65091) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65012) 6710,00 (шість тисяч сімсот десять) грн. судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                                 Повний текст судового рішення виготовлений 20 березня 2023 року.

Головуючий:                                                                                                                    І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук