ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 ,захисника Стратія М.В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 березня 2023 року,– 

В С Т А Н О В И Л А :

       Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 березня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 тис. грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. 
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 31 січня 2023 року, о 20 год. 20 хв. в смт. Берегомет по вул. Титова, Вижницького району Чернівецької області керував транспортним засобом марки «Опель Омега», д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у приміщенні КНП «Вижницька БЛІЛ», із застосуванням технічного засобу відеозапису, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
На таке судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з проханням скасувати постанову суду та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Провадження №33/822/214/23 Головуючий у І інстанції: Кибич І.А.
Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.        

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що не керував транспортним засобом та поліцейські його не зупиняли,він знаходився в салоні припаркованого автомобіля зі свідком ОСОБА_2 .
Відеозапис із бодікамер поліцейських не є безперервним, а тому не відображає всіх обставин справи та не зазначений у протоколі. 
Судом зроблений неправильний висновок,що свідок ОСОБА_2 показала у суді,що ОСОБА_1 керував т/з під час його зупинки,дана обставина суперечить матеріалам справи.
Крім того, зазначає, що з відеозаписів не вбачається, що поліцейські пропонували пройти огляд за допомогою спеціальних технічних пристроїв.
Твердить, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки рішенню суб`єкта владних повноважень має передувати фіксування самого порушення.
Апелянт вважає, що матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Стратія М.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апелянта, суд приходить до наступного.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок суд правильно обґрунтував наявними у справі та дослідженими доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 31.01.2023 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад фактичних обставин, що стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності (а.с.1).
Як зазначено у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленні на огляд, у ОСОБА_1 було виявлено ознаку алкогольного сп`яніння – різкий запах алкоголю з порожнини рота,однак від огляду він відмовився (а.с.3, 4).
Відповідно до ст. 266 КУпАП факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовано відеозаписами (диски на а.с.9).
На спростування апеляційних вимог, із відеозапису відеореєстратора поліцейського авто вбачається, що на деякій відстані попереду службового автомобіля поліцейських рухається транспортний засіб у темну пору доби, який здійснює поворот ліворуч, у зв`язку з чим зникає з поля зору. 
Здійснивши поворот ліворуч, поліцейські,які рухались із увімкненими проблисковими сигналами червоного та синього кольору зупиняються позаду автомобіля,який уже зупинився, підходять до нього та просять водія відчинити двері, однак водій не одразу реагує на вимогу. 
Інших транспортних засобів, які рухались у попутному напрямку, на дорозі не було.
Під час спілкування на запитання поліцейського ОСОБА_1 підтвердив,що рухався за кермом авто,оскільки приїхав із «Нової пошти» та тут зупинився,однак вказував,що його не зупиняли.Про те,що автомобіль несправний,не повідомляв поліцейським. 
При цьому апеляційний суд враховує,що поняття`не зупиняли» та «не керував» не тотожні за змістом.
(Зміст відеозапису підтверджується поясненнями у суді свідка  ОСОБА_2 ,яка пояснила,що 31.01.2023 року знаходилась у салоні авто,яким керував  ОСОБА_1 .Від «Нової пошти» ОСОБА_1 поїхав на вул.Тітова,де зупинив автомобіль,потім під`їхав службовий автомобіль поліції)
Викладеним спростовуються доводи апелянта про те,що він не керував транспортним засобом.Пояснення свідка ОСОБА_3 ,які зазначені у постанові суду,не суперечать таким висновкам.
Згідно відеозапису,під час спілкування  з  ОСОБА_1  поліцейський повідомив про допущене останнім порушення ПДРУ,зокрема, на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування (покриття, що зменшує їх прозорість та світло тонування, а саме: затоновані задні габаритні вогні, вогні стопсигналу).
(За таке порушення  ОСОБА_1 постановою від 31.01.2023 року притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП-а.с.2. Даних,що така постанова була оскаржена/скасована, у справі немає) 
Відповідно до відеозапису,у ході розмови із водієм ОСОБА_1 у останнього поліцейським було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння,зокрема, різкий запах алкоголю із ротової порожнини та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. В приміщенні лікарні ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та йому було роз`яснено,що відмова має наслідком складання протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП. 
Працівники поліції зафіксували технічним засобом факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння та долучили відеозапис до матеріалів справи, як те передбачено ст. 266 КУпАП.
Викладені вище докази у їх сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,а доводи, викладені у апеляційній скарзі,таких висновків не спростовують та не впливають на правильність судового рішення.
Постанова суду є обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Чернівецького
апеляційного суду О.О. Дембіцька