КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5164/2023
Справа № 758/5742/20
 
П О С Т А Н О В А

 
Іменем       України
 
29 березня 2023 року                                                                                     
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді                Кашперської Т.Ц., 
суддів                                     Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
за участю секретаря              Мороз Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Подільського районного суду м. Києва в складі судді Гребенюка В.В., постановлену в м. Київ 13 грудня 2022 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,
заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, 
 
в с т а н о в и в :
            
У грудні 2022 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Гненний Д.А. звернувся до суду із даним поданням, просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа, до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 758/5742/20 від 28 січня 2022 року, виданим суддею Подільського районного суду м. Києва Шаховніною М.О.
Посилався на те, що на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження ВП № НОМЕР_5 відносно боржника ОСОБА_1 в справі № 758/5742/20 за трьома виконавчими листами, виданими 28 січня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 7 542 124,88 грн., 1 502 061,47 грн. та судового збору в розмірі 11350,80 грн. 
03 лютого 2022 року ним внесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, якими боржника зобов`язано протягом п`яти днів з моменту отримання постанови подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, а також постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів та майна боржника. З метою встановлення майнового стану боржника направлено електронні запити. 10 лютого 2022 року виконавцем направлений виклик, яким зобов`язано боржника з`явитися до виконавця за вказаною адресою щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, та надати документи, зазначені у виклику. 
22 лютого 2022 року боржником до офісу приватного виконавця подані письмові пояснення, з тексту яких встановлено, що боржник обізнаний про відкрите виконавче провадження та оскаржує рішення суду в касаційному порядку. 01 серпня 2022 року виконавцем направлений виклик № 1588, яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до виконавця за вказаною адресою у вказаний час щодо сплати боргу за виконавчим документом або надати підтверджуючі документи про сплати. 19 серпня 2022 року виконавцем повторно направлений виклик з вимогою явки 30 серпня 2022 року. 08 вересня 2022 року до виконавця від боржника надійшли пояснення та декларація про доходи та майно. В тексті пояснення від 05 вересня 2022 року боржником повідомлено про неможливість явки до приватного виконавця в зв`язку з перебуванням за межами України в Республіці Польща. Додатково, в декларації у розділі про наявні транспортні засоби боржником зазначено про відсутність на праві приватної власності транспортних засобів, однак згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві за боржником зареєстровано два транспортні засоби, які оголошено приватним виконавцем в розшук. У розділі ІХ Декларації боржником зазначено про наявність належних йому часток в статутному фонді ТОВ «Сімейний Сад», розмір внеску 2000 грн., та ТОВ «Група компаній «ВАССМА», розмір внеску до статутного фонду 9222 грн. 21 вересня 2022 року виконавцем направлено запит до Державної прикордонної служби України. 10 жовтня 2022 року боржник за викликом до виконавця не з`явився, письмових пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа, декларації про доходи та майно, інших документів та відомостей (інформації), перелік яких визначений у виклику виконавця, боржником не надано, заяв та/або клопотань про перенесення дати та/або часу прийому не надходило. 
На час звернення з цим поданням, на рахунках боржника у банківських та фінансових установах відсутні кошти, достатні для виконання рішення за виконавчим документом, за боржником зареєстровані транспортні засоби, за боржником відсутнє зареєстроване нерухоме майно, боржник офіційно не працевлаштований, пенсію не отримує, інформація про джерела доходу в державних базах відсутня; боржнику належать майнові права на частку у господарських товариствах на загальну суму 11222 грн., на дату складання цього подання виконавче провадження знаходиться у стані «відкрито», з боржника стягнуто шляхом примусового списання коштів з рахунків суму в розмірі 50199,22 грн., залишок нестягнутої суми за виконавчим документом становить 9 005 337,93 грн. 
Вказував, що умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань підтверджується обізнаністю боржника про відкриття виконавчих проваджень, зазначення в декларації про доходи та майно неправдивих відомостей про зареєстровані за ним транспортні засоби, неявкою на виклик виконавця від 29 вересня 2022 року, наявністю у нього майна у вигляді часток у господарських товариствах, нездійснення боржником жодних дій, спрямованих на виконання рішення за виконавчим документом. Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 21 вересня 2022 року, ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України у період з 03 лютого 2022 року по 26 листопада 2022 року.
 
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року подання задоволено, тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання ним виконавчих документів по справі № 758/7542/20 від 28 січня 2022 року, виданих Подільським районним судом м. Києва.
 
Боржник ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року та відмовити приватному виконавцю в задоволенні подання.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції не звернуто уваги і не надано правової оцінки тим обставинам, що будь-яких доказів ухилення боржника від виконання рішення суду, а також доказів про реальну можливість боржника виконати зазначене рішення матеріали подання не містять.
Пояснював, що зазначаючи в декларації про відсутність у нього на праві власності транспортних засобів, виходив із того, що на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 11 листопада 2009 року передав у володіння, користування та розпорядження транспортний засіб особам, зазначеним у довіреності. У зв`язку з тим, що вказаний транспортний засіб ще в 2009 році був переданий третім особам, зазначеним у довіреності, яким також було надано право розпорядження, враховуючи, що строк чинності довіреності сплив 11 листопада 2014 року і вказані особи не зверталися до боржника за видачею довіреності на новий строк, боржник був впевнений, що транспортний засіб проданий, знятий з обліку за ним та перебуває на обліку за іншою особою. Причіп ПГМФ д.н.з. НОМЕР_1 також з початку 2022 року не перебуває у володінні та користуванні боржника, в зв`язку з чим не був вказаний у декларації. Про належність боржнику часток в статутному капіталі ТОВ «Сімейний Сад» та ТОВ «Група Компаній «ВАССМА» боржником повідомлено виконавця у письмових поясненнях від 22 лютого 2022 року та під час особистого візиту боржника до приватного виконавця 22 лютого 2022 року на виконання виклику приватного виконавця від 10 лютого 2022 року № 638. У письмових поясненнях від 05 вересня 2022 року боржником також вказана інформація про володіння частками в статутному капіталі вказаних господарських товариств. Враховуючи вищевикладене, боржником до декларації була внесена вся відома йому повна та достовірна інформація. Крім того, 27 липня 2022 року приватний виконавець звертався до ТОВ «Сімейний Сад» із запитом, який був задоволений товариством. Тому приватний виконавець володіє інформацією та документами, достатніми для оцінки частки боржника у статутному капіталі ТОВ «Сімейний Сад» для подальшої оцінки та реалізації.
Вказував, що 05 вересня 2022 року ним надані письмові пояснення, в яких він повідомив, що виклик приватного виконавця від 19 серпня 2022 року отримав після визначеної приватним виконавцем дати, повідомив про своє перебування за межами України та неможливість з`явитися у зв`язку з цим на виклик приватного виконавця. 
Виклик приватного виконавця від 29 вересня 2022 року про виклик на 10 жовтня 2022 року він не отримував, докази отримання вказаного виклику матеріали подання не містять, приватний виконавець був обізнаний про знаходження боржника за межами України, і що він у зв`язку з цим не отримує виклики, які йому надсилає виконавець і не з`являється у зазначені у викликах дати. Крім того, у поданій декларації боржником вказаний номер телефону, тому виконавець, знаючи про невручення поштового відправлення, мав змогу повідомити боржника телефоном.
Наголошував, що періодичне перебування ОСОБА_1 за межами України обумовлене не відпочинком чи іншими особистими цілями, а виключно зайняттям волонтерською діяльністю - доставкою гуманітарної допомоги з країн ЄС.
Зважаючи на вищевикладене, вважав безпідставними висновки суду першої інстанції, що 10 жовтня 2022 року боржник за викликом від 29 вересня 2022 року № 3387 до виконавця не з`явився, письмових пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа, декларації про доходи та майно, інших документів, заяв та клопотань про перенесення дати та часу прийому не надходило.
Вказував, що неявка боржника на виклики виконавця, докази про вручення яких боржнику виконавцем суду не надані, а також невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків, з огляду на встановлені виконавцем обставини відсутності у боржника нерухомого майна та коштів, за рахунок яких боржник міг би виконати судове рішення, однак свідомо цього не робить. Враховуючи, що боржником не надано доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання рішення суду, а також доказів реальної можливості боржника виконати рішення суду, відсутні підстави для вжиття тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.
Вважав, що винесення ухвали про обмеження праві виїзду за межі України без наявності на те підстав, передбачених ч. 3 ст. 441 ЦПК України, є порушенням права боржника на свободу пересування. При цьому оскаржувана ухвала ґрунтується лише на наявності невиконаного зобов`язання боржником, а не на ухиленні боржника від виконання зобов`язання. 
 
Від стягувача ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому стягувач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилався на те, що доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі ґрунтуються на перекручених та недостовірних фактах і обставинах, є надуманими, необґрунтованими та зробленими внаслідок неправильного застосування норм права. Вважав, що зняття обмежень з боржника фактично наділить його правом не виконувати судове рішення, адже грошових коштів на рахунках в банку або нерухомого майна у нього немає, а згадувані транспортні засоби він приховує від виконавця та не передає для реалізації. З матеріалів справи вбачається, що скаржник обізнаний про існування заборгованості, однак ухвалене про це рішення умисно ігнорує, враховуючи тривале невиконання боржником судового рішення щодо стягнення коштів, а також приймаючи до уваги, що скаржник, не виконуючи рішення суду, має можливість здійснювати виїзди за межі України, вільно подорожуючи.
 
Від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Гненного Д.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу з пропуском строку, встановленого судом для подання відзиву, на один день, та заявлено клопотання про поновлення цього строку, обґрунтоване тим, що вказаний строк було пропущено в зв`язку з проведенням виконавчих дій. 
Відповідно до ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи, що право на захист може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином судом вивчені усі їх доводи, вважаючи доводи позивача про необхідність додаткового часу для складання відзиву обґрунтованими, апеляційний суд продовжує приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Гненному Д.А. строк для подання відзиву та прийняв наданий ним відзив.
У відзиві приватний виконавець просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що ненадання боржником приватному виконавцеві достовірних відомостей про зареєстровані за ним транспортні засоби, а також ненадання цих транспортних засобів приватному виконавцю для проведення опису та оцінки свідчать про недобросовісність поведінки боржника та про його ухилення від виконання рішення суду. 
Зазначав, що від ТОВ «Сімейний Сад» та ТОВ «Група компаній «ВАССМА» ним не отримувалося відповідей, а самим боржником не надавались будь-які документи, необхідні для проведення опису та оцінки майна боржника, а саме щодо часток у вказаних господарських товариствах, що також свідчить про недобросовісну поведінку боржника та про ухилення боржника від виконання судового рішення.
Наголошував, що доказів конкретних завдань, які виконував та виконує ОСОБА_1 як волонтер, член ГО «Активне суспільство України», за час його перебувань за межами України боржником не надано; також тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не перешкоджає йому в здійсненні волонтерської діяльності, так як остання може проводитись безпосередньо на території України.
 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Судом встановлено, що постановами приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Гненного Д.А. від 03 лютого 2022 року ВП № НОМЕР_6, ВП № НОМЕР_7, ВП № НОМЕР_8 відкрито виконавчі провадження за виконавчим листом № 758/5742/20, виданим 28 січня 2022 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу за договором безпроцентної позики грошей від 17 грудня 2019 року в розмірі 7 542 124,88 грн., від 17 грудня 2019 року в розмірі 1 502 061,47 грн., судового збору в розмірі 11350,80 грн. Постановою від 03 лютого 2022 року виконавчі провадження об`єднано у зведене виконавче провадження № НОМЕР_5, копії постанов направлено на адреси боржника та стягувача за виконавчим провадженням рекомендованими листами (а. с. 6 - 17).
Постановами приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Гненного Д.А. від 03 лютого 2022 року накладено арешт на майно та кошти боржника ОСОБА_1 (а. с. 18, 20), а також 09 лютого 2022 року складено акт, згідно якого за результатом перевірки проведеної виконавцем за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі ( АДРЕСА_1 ), майно боржника, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено (а. с. 21).
На а. с. 22 знаходиться копія виклику приватного виконавця від 10 лютого 2022 року на ім`я ОСОБА_1 , яким боржника зобов`язано з`явитися до виконавця 22 лютого 2022 року о 10:30 за адресою АДРЕСА_2 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Зобов`язано боржника надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, заходи, що вживаються з метою його виконання, достовірні відомості про доходи та місце роботи, про кошти у гривнях та іноземній валюті, достовірні відомості про майно та майнові права, копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, довідку про склад сім`ї, документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності.
22 лютого 2022 року ОСОБА_1 надано письмові пояснення приватному виконавцю Гненному Д.А., в яких ОСОБА_1 пояснив, що не виконав виконавчий лист від 28 січня 2022 року № 758/5742/20 в зв`язку з тим, що дізнався про його існування лише з виклику приватного виконавця; з рішенням він не погоджується та оскаржує його в касаційному порядку, разом з касаційною скаргою ним подано заяву про зупинення виконання вказаного рішення суду. Зазначив, що у нього відсутні готівкові кошти у гривнях або іноземній валюті, інші цінності. Повідомляв про наявність у нього рахунків в банківських установах, відсутність майна, яке перебуває у спільній власності, у заставі/іпотеці, або в інших осіб, а також кошти та майно, належні від інших осіб. Вказував, що у нього наявні частки в статутних капіталах ТОВ «Група компаній «ВАССМА» та ТОВ «Сімейний Сад», відсутні майнові права, що є предметом застави/іпотеки, відсутні на праві власності житлові будинки, квартири. До пояснення додано копію паспорта громадянина України, копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон (а. с. 23 - 27).
23 лютого 2022 року приватним виконавцем Гненним Д.А. направлено на адреси ТОВ «Сімейний Сад» та ТОВ «Група компаній «ВАССМА» копії постанов про арешт майна боржника, яким накладено арешт на майно, а саме частку в зазначених товариствах в розмірі внесків 2000 грн. та 9222 грн. відповідно, що належать боржнику ОСОБА_1 (а. с. 29 - 31).
На а. с. 32 знаходиться копія виклику приватного виконавця Гненного Д.А. на ім`я ОСОБА_1 від 01 серпня 2022 року, яким боржника зобов`язано з`явитися до виконавця 10 серпня 2022 року за вказаною адресою щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Зобов`язано надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, які вживаються з метою його виконання, достовірні відомості про доходи та місце роботи, про кошти у гривнях та іноземній валюті, достовірні відомості про майно та майнові права, копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, довідку про склад сім`ї, документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності (а. с. 32).
19 серпня 2022 року приватним виконавцем Гненним Д.А. направлено виклик на ім`я ОСОБА_1 , яким зобов`язано його з`явитися до виконавця 30 серпня 2022 року 10:30 за вказаною адресою, зобов`язано надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, які вживаються з метою його виконання, достовірні відомості про доходи та місце роботи, про кошти у гривнях та іноземній валюті, достовірні відомості про майно та майнові права, копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, довідку про склад сім`ї, документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності (а. с. 41).
08 вересня 2022 року боржником ОСОБА_1 надано приватному виконавцю декларацію про доходи та майно від 17 липня 2022 року, в якому зазначено відомості про відсутність у боржника транспортних засобів (а. с. 33 - 35), а також пояснення, згідно якого він не прибув на виклик приватного виконавця у встановлений час 30 серпня 2022 року, оскільки отримав виклик після визначеної виконавцем дати, а зараз перебуває за межами України в Республіці Польща, тому зможе з`явитися за повторним викликом не раніше, ніж повернеться до свого місця проживання. Повідомляв, що виконавчий лист ним не виконаний, оскільки він не має достатніх коштів для сплати суми боргу. Повідомляв, що з рішенням суду не згодний та оскаржує його в касаційному порядку. Повідомляв про відсутність готівкових коштів у гривнях або іноземній валюті, інших цінностей. Повідомляв про наявність рахунків в банківських установах, про відсутність майна, яке перебуває у спільній власності, в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також кошти та майно, належні від інших осіб. Повідомляв про наявність часток у статутних капіталах ТОВ «Сімейний Сад» та ТОВ «Група компаній «ВАССМА», відсутність майнових прав, що є предметом застави/іпотеки, відсутність на праві власності (спільної власності) житлових будинків, квартир. Повідомляв, що копію паспорта громадянина України та паспорту для виїзду за кордон вже надавав особисто 22 лютого 2022 року, коли з`явився на прийом (а. с. 36).
На а. с. 42 знаходиться копія листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 16 вересня 2022 року на запит приватного виконавця, яким повідомлено, що до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесена оновлена інформація про реєстрацію автомобіля Land Rover Range Rover 2003 випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .
Постановами приватного виконавця Гненного Д.А. від 15 вересня 2022 року, 15 серпня 2022 року оголошено в розшук транспортні засоби Land Rover д.н.з. НОМЕР_2 , ПГМФ д.н.з. НОМЕР_3 , що належать ОСОБА_1 (а. с. 36а - 39).
29 вересня 2022 року приватним виконавцем Гненним Д.А. направлено виклик на ім`я ОСОБА_1 , яким зобов`язано його з`явитися до виконавця 10 жовтня 2022 року за вказаною адресою, зобов`язано надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, які вживаються з метою його виконання, достовірні відомості про доходи та місце роботи, про кошти у гривнях та іноземній валюті, достовірні відомості про майно та майнові права, копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, довідку про склад сім`ї, документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності (а. с. 43).
На а. с. 46 - 47 знаходиться копія листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 30 вересня 2022 року на запит приватного виконавця, яким надано інформацію щодо перетинання ОСОБА_1 державного кордону України в період з 03 лютого 2022 року по 30 вересня 2022 року 11 разів.
22 листопада 2022 року приватним виконавцем Гненним Д.А. направлено виклик на ім`я ОСОБА_1 , яким зобов`язано його з`явитися до виконавця 07 грудня 2022 року за вказаною адресою, зобов`язано надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, які вживаються з метою його виконання, достовірні відомості про доходи та місце роботи, про кошти у гривнях та іноземній валюті, достовірні відомості про майно та майнові права, копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, довідку про склад сім`ї, документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності (а. с. 48).
На а. с. 50 - 52 знаходиться роздрукована відповідь на запит з Автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо перетину боржником державного кордону з 03 лютого 2022 року по 29 листопада 2022 року, згідно якої востаннє 26 листопада 2022 року ОСОБА_1 перетнув державний кордон (в`їхав) на територію України.
 
Крім того, до апеляційної скарги ОСОБА_1 надано нові докази, а саме: копію нотаріальної довіреності від 11 листопада 2009 року, зі строком дії до 11 листопада 2014 року з правом виїзду за кордон та передорученням частково, або в повному обсязі, якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_5 та/або ОСОБА_6 представляти його при вчиненні правочинів щодо експлуатації за призначенням, технічного обслуговування, технічного огляду, ремонту, обміну чи передачі в оренду, заставу, безоплатне користування, зняття з обліку, постановки на облік та продажу належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Range Rover д.н.з. НОМЕР_2 ; копію листа ТОВ «Сімейний Сад» від 27 липня 2022 року на ім`я приватного виконавця Гненного Д.А. , яким повідомлено відомості та надано документи, які є в наявності у підприємства і запитуються у зв`язку з необхідністю визначити ціну частки в статутному капіталі; копію договору про волонтерську діяльність № 047 від 12 вересня 2022 року, укладеного Громадською організацією «Активне суспільство України» з ОСОБА_1 , за умовами якого волонтер зобов`язується за завданням організації особисто безоплатно здійснювати волонтерську допомогу її отримувачам протягом установленого в договорі строку, в організація зобов`язується забезпечити волонтеру можливості для здійснення волонтерської діяльності; копію посвідчення волонтера № 047 від 22 вересня 2022 року з відміткою про продовження строку дії до 31 грудня 2023 року; копію розпорядження Чернігівської обласної військової адміністрації від 05 жовтня 2022 року № 122-зв, яким прийнято рішення про виїзд за межі України водіїв відповідно до визначених термінів згідно з переліком, що додається, відповідно до положень Закону України «Про правовий режим воєнного стану», п. 2-8 постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», з метою пропуску водіїв, що здійснюють перевезення через державний кордон України медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України. Згідно доданого до розпорядження переліку водіїв, до нього включений ОСОБА_1 в період з 05 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року.
 
Надаючи вказані докази, ОСОБА_1 посилався на те, що вони не надавалися до суду першої інстанції, оскільки подання приватного виконавця розглядалось судом без повідомлення боржника.
Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Враховуючи, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України розглянуто судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 та без повідомлення останнього, у ОСОБА_1 не було можливості подати зазначені докази до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, надані заявником докази приймаються апеляційним судом.
 
При цьому апеляційний суд враховує, що копія подання направлялася приватним виконавцем на адреси боржника та стягувача 07 грудня 2022 року (а. с. 1 - 2), однак, за результатами перевірки трекінгового номеру рекомендованого повідомлення 0304011068340, ОСОБА_1 отримано копію подання лише 02 січня 2023 року після розгляду справи судом, при цьому, згідно опису вкладення, копії додатків до подання не долучались (а. с. 53 - 54).
Також представником апелянта ОСОБА_2 до апеляційного суду подано письмові пояснення та лист №БО-2023-284 від 23 березня 2023 року на ім`я ОСОБА_1 від Благодійного фонду Сергія Притули. 
 
Крім того, до відзиву на апеляційну скаргу стягувачем ОСОБА_3 надано нові докази, а саме копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Land Rover д.н.з. НОМЕР_2 та ПГМФ д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованих за ОСОБА_1 , а також копію заяви ОСОБА_1 до господарського суду м. Києва від 17 січня 2023 року про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до ст. 115 Кодексу України з питань банкрутства.
В постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 336/1461/19 (провадження № 61-17391св20), від 07 липня 2021 року у справі № 509/4286/16-ц (провадження № 61-2393св21), від 14 липня 2021 року у справі № 405/2098/18 (провадження № 61-106св21) зроблено правовий висновок про те, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.
Враховуючи викладене, оскільки заява до господарського суду від 17 січня 2023 року, копія якої надана стягувачем, не існувала на час постановлення ухвали судом першої інстанції, то апеляційний суд не може її врахувати як доказ, якими ОСОБА_3 обґрунтовує свій відзив.
 
Інші докази, а саме копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, апеляційний суд приймає для забезпечення принципу змагальності та рівності учасників справи, та оскільки подання приватного виконавця розглядалось судом без повідомлення стягувача.
 
Задовольняючи подання приватного виконавця про обмеження боржника у праві виїзду за кордон, суд першої інстанції виходив із того, що як вбачається з матеріалів справи, приватний виконавець вживає всіх можливих заходів для виконання рішення, однак боржник ухиляється від його виконання.
 
Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
 
Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
 
Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.
 
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
 
Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
 
Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.
 
Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.
 
Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином. У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).
Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).
Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.
Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. вказане вище рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §124 і вказане вище рішення Європейського Суду «Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии», §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймі, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 г. за справою «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70).
Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, §60)...».
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин (правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 331/8536/17-ц, провадження № 61-6899св19).
 
Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
 
Згідно з вимогами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
За змістом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли у нього є всі реальні можливості виконати цей обов`язок (наприклад, наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.
 
У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Однак суд першої інстанції від вказаного процесуального обов`язку безпідставно ухилився.
 
З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем вживалися окремі заходи, спрямовані на виконання рішення суду.
 
У своєму поданні приватний виконавець Гненний Д.А. зазначив і наданими ним матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що боржник обізнаний про виконавче провадження, відкрите постановами від 03 лютого 2022 року, загальна сума стягнення за зведеним виконавчим провадженням становить 9 055 537,15 грн., і станом на день звернення приватного виконавця з поданням до суду в грудні 2022 року судове рішення боржником в повному обсязі не виконано.
 
Разом із тим, судом першої інстанції не звернуто уваги і не надано правової оцінки тим обставинам, що будь-яких доказів ухилення боржника від виконання рішення суду, а також доказів про реальну можливість боржника виконати зазначене рішення матеріали подання не містять.
 
В даному випадку приватний виконавець мав навести, в чому саме полягає факт ухилення боржника від виконання рішення, так як сам по собі факт наявності виконавчого провадження та вчинення певних виконавчих дій не можуть бути належною підставою обмеження права боржника у виїзді за межі України. Крім того, доведення факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язання покладено саме на приватного виконавця.
 
Звертаючись до суду з поданням, приватний виконавець зокрема вказував, що ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, підтверджується обізнаністю боржника про відкриття виконавчих проваджень, нездійсненням боржником жодних дій, спрямованих на виконання рішення за виконавчим документом, зазначенням боржником в декларації про доходи та майно неправдивих відомостей щодо наявності зареєстрованих за ним транспортних засобів на праві власності, неявкою боржника на виклик виконавця від 29 вересня 2022 року № 3387, наявністю у боржника майна у вигляді часток у ТОВ «Сімейний Сад», розмір внеску до статутного фонду 2000 грн. та ТОВ «Група компанія «ВАССМА», розмір внеску до статутного фонду 9222 грн., при цьому боржником не надано достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернуто стягнення, зокрема частки в статутному капіталі юридичних осіб та фінансової документації для оцінки часток в господарських товариствах для подальшої оцінки та реалізації.
 
Відповідно до ч. 5, 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
 
Разом із тим, суд першої інстанції не перевірив доводи приватного виконавця, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, та фактично погодився з цими доводами, не надавши належної оцінки доказам, наявним в матеріалах справи, окремо та в їх сукупності.
 
Судом першої інстанції не враховано, що сам по собі факт відкриття виконавчого провадження, неявка боржника до виконавця на виклики (докази про вручення яких боржнику виконавцем суду не надані), невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків.
 
Поза увагою суду першої інстанції залишилось, що відповідачем ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 5, 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» неодноразово надавались пояснення приватному виконавцю щодо причин невиконання ним обов`язків, покладених на нього рішенням суду, а саме відсутність коштів та майна в достатньому розмірі, повідомлено про причини неявки за викликом приватного виконавця (отримання виклику пізніше, ніж призначено дату явки; перебування за межами України), надано інформацію про майновий стан, в тому числі декларацію про доходи та майно від 17 липня 2022 року, в якій зазначено про наявність у боржника права на частки в статутних капіталах ТОВ «Група компаній «ВАССМА» в розмірі 9222 грн. та ТОВ «Сімейний Сад» в розмірі 2000 грн., а також надано копію паспорту та копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон.
 
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
Апеляційний суд приймає до уваги, що приватний виконавець, реалізуючи свої повноваження, передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», після отримання від боржника інформації щодо наявності у нього майна у вигляді часток в статутних капіталах господарських товариств наклав арешт на вказане майно постановою від 23 лютого 2022 року, направив ТОВ «Група компаній «ВАССМА» і ТОВ «Сімейний Сад» копію даної постанови і запит про надання відомостей, необхідних для розрахунку вартості частки боржника (а. с. 29 - 30), таким чином, відсутність цих відомостей в декларації не завадила вчиненню приватним виконавцем виконавчих дій.
Листом від 27 липня 2022 року ТОВ «Сімейний Сад» повідомило приватному виконавцю відомості та надало документи, які є в наявності у підприємства і запитуються у зв`язку з необхідністю визначити ціну частки у статутному капіталі, відтак приватному виконавцю надано інформацію та документи для оцінки частки боржника у статутному капіталі ТОВ «Сімейний Сад» для подальшої оцінки та реалізації.
 
Апеляційний суд також враховує, що згідно акту приватного виконавця від 09 лютого 2022 року, за результатом перевірки проведеної виконавцем за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі ( АДРЕСА_1 ), майно боржника, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено (а. с. 21).
Наведене дає підстави для висновку, що боржник ОСОБА_1 , діючи сумлінно, зазначив у декларації про доходи та майно від 17 липня 2022 року всю відому йому, повну та достовірну інформацію, виконавши обов`язок, встановлений п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».
 
При цьому, зважаючи на те, що згідно нотаріальної довіреності від 11 листопада 2009 року, зі строком дії до 11 листопада 2014 року з правом виїзду за кордон та передорученням частково, або в повному обсязі, ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_5 та/або ОСОБА_6 представляти його при вчиненні правочинів щодо експлуатації за призначенням, технічного обслуговування, технічного огляду, ремонту, обміну чи передачі в оренду, заставу, безоплатне користування, зняття з обліку, постановки на облік та продажу належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Range Rover д.н.з. НОМЕР_2 , тобто з правом відчуження транспортного засобу, який не було виявлено приватним виконавцем за адресою боржника, наявність умислу, а не добросовісної помилки ОСОБА_1 щодо невнесення до декларації відомостей про належні йому транспортні засоби не можна вважати доведеним, а його дії відповідно - ухиленням від виконання судового рішення.
 
Відтак, безпідставними є висновки суду першої інстанції, що 10 жовтня 2022 року боржник за викликом від 29 вересня 2022 року № 3387 до виконавця не з`явився, письмових пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа, декларації про доходи та майно за формою, встановленою Міністерством юстиції України, інших документів та відомостей (інформації), перелік яких визначений у виклику виконавця, боржником виконавцю не надав, заяв та/або клопотань про перенесення дати та/або часу прийому не надходило.
 
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги відсутність в матеріалах справи доказів, які би свідчили про наявність підстав вважати, що ОСОБА_1 може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, з огляду на те, що з даних наданих Державною прикордонною службою України вбачається, що боржник регулярно перетинає державний кордон України, що саме по собі не свідчить про ухилення від виконання рішення.
 
Апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_1 згідно розпорядження Чернігівської обласної військової адміністрації від 05 жовтня 2022 року № 122-зв включений до переліку водіїв, що здійснюють перевезення через державний кордон України медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до Законів України військових формувань, а також населення України, при цьому строк дії посвідчення волонтера, видане ОСОБА_1 , продовжено до 31 грудня 2023 року.
 
Враховуючи вищевикладене, обмеження права ОСОБА_1 залишати країну не можна вважати виправданим і пропорційним.
 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, порушивши норми процесуального права, відтак ухвала Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року не може вважатися законною і обґрунтованою, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.
 
Вирішуючи подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Гненного Д.А. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України по суті, апеляційний суд виходить із того, що в матеріалах справи відсутні докази ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, відтак подання приватного виконавця не знайшло свого підтвердження під час апеляційного перегляду, є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.
 
Доводи стягувача у відзиві на апеляційну скаргу, що ОСОБА_1 умисно ігнорує рішення суду, враховуючи тривале невиконання ним судового рішення щодо стягнення грошових коштів, і зняття обмежень з боржника фактично наділить його правом і надалі ухилятися від його виконання, ґрунтуються на припущеннях та відхиляються апеляційним судом.
 
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України - скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, із прийняттям нової постанови про відмову в задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України.
 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Гненного Д.А. на користь боржника ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 536,80 грн.
 
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, 
 
 п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13 грудня 2022 року скасувати та прийняти нову постанову.
Відмовити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Гненному Дмитру Анатолійовичу в задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Гненного Дмитра Анатолійовича (м. Київ проспект Голосіївський 86/1) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати в розмірі 536,80 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
                        
Повний текст постанови складено 30 березня 2023 року.

Головуючий:                                                                                                  Кашперська Т.Ц.
            
Судді:                                                                                                             Фінагеєв В.О.  
 
                                                                                                                        Яворський М.А.