П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/6124/21	

Категорія: 106030000          Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.
          Час і місце ухвалення: 16:52, м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 27.10.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                       – Ступакової І.Г.
при секретарі – Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві (далі – ТУ ДБР у м. Миколаєві) про:
-          визнання протиправним та скасування наказу ТУ ДБР у м. Миколаєві від 22 грудня 2020 року №198о/с "Про звільнення ОСОБА_1 ";
-          визнання протиправним та скасування наказу ТУ ДБР у м. Миколаєві від 09 березня 2021 року №77о/с "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста сектору організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення ТУ ДБР у м. Миколаєві з 09 березня 2021 року, у зв`язку зі скороченням штату державних службовців, з припиненням державної служби;
-          поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста сектору організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення ТУ ДБР у м. Миколаєві, або, у разі ліквідації її на день ухвалення судового рішення, на рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей;
-          стягнення з ТУ ДБР у м. Миколаєві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09 березня 2021 року по день винесення рішення суду.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що її звільнено з посади на підставі п.1 ч.1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі – Закон №889-VIII) у зв`язку із скороченням штату державних службовців. Позивач вважає своє звільнення таким, що відбулось в порушення норм законодавства, оскільки їй не було запропоновано іншої рівнозначної або нижчої вакантної посади. Позивач переконана, що директор ТУ ДБР у м. Миколаєві до 06 березня 2021 року не мав повноважень керівника державної служби у правоохоронному органі, а відтак й не мав жодних повноважень керівника державної служби щодо державних службовців очолюваного ним правоохоронного органу. Вважаючи свої права на працю порушеними, позивач звернулась до суду з позовною заявою.
Відповідач позов не визнав, вказував, що наказом ДБР були затверджені зміни до штатного розпису на 2020 рік, які введені в дію з 23 грудня 2020 року внаслідок чого було виведено сектор організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення. Структурний підрозділ ТУ ДБР у м. Миколаєві, у якому проходила службу позивач до звільнення – ліквідовано, а як наслідок скорочено усі посади державної служби у відповідному підрозділі. Зазначав, що оскаржувані накази підписано директором ТУ ДБР у м. Миколаєві у межах наданих повноважень, а призначення його директором не є предметом спору у даній справі. Вказував, що Закон №889-VIII є спеціальним законом з питань вступу, проходження та припинення державної служби, а відтак ст. 87 зазначеного Закону не передбачено обов`язкового пропонування вакансії державному службовцю, який звільняється.
Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТУ ДБР у м. Миколаєві про: визнання протиправним та скасування наказу ТУ ДБР у м. Миколаєві від 22 грудня 2020 року №198 о/с "Про звільнення ОСОБА_1 "; визнання протиправним та скасування наказу ТУ ДБР у м. Миколаєві від 09 березня 2021 року №77 о/с "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста сектору організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення ТУ ДБР у м. Миколаєві з 09 березня 2021 року, у зв`язку зі скороченням штату державних службовців, з припиненням державної служби; поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста сектору організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення ТУ ДБР у м. Миколаєві, або, у разі ліквідації її на день ухвалення судового рішення, на рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей – відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
- суд першої інстанції належним чином не дослідив наявні в матеріалах справи докази, не врахував факти порушень положень чинного законодавства України, у тому числі встановлення дискримінаційних умов, які порушують гарантоване Конституцією України право на працю, та не взяв до уваги рекомендації Верховного Суду щодо розгляду справ про поновлення на роботі держслужбовців;
- відповідачем помилково не враховано, що позивач має дві вищі освіти: фінансову та юридичну, має значний досвід роботи у структурі Державної податкової служби, практичні навички роботи зі значними масивами документації та інформації, складання звітів, доповідей, актів, та ін.;
- висновок суду першої інстанції про відсутність обов`язку у відповідача в працевлаштуванні апелянта (переведення на рівнозначну або ж нижчу посаду) та врахування переважного права залишення на роботі на думку ОСОБА_1 є помилковим;
- у Державному бюро розслідувань та його територіальних управліннях з 27 грудня 2019 року по 06 травня 2021 року був відсутній належним чином призначений керівник державної служби, тобто посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, до посадових обов`язків якої належить здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі.
У відзиві ТУ ДБР у м. Миколаєві на апеляційну скаргу вказується, що доводи відповідача в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків викладених в оскаржуваному рішенні щодо правомірності звільнення позивача.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1 (т.1 а.с.28-38), ОСОБА_1 з 19 жовтня 2018 року прийнята до ТУ ДБР у м. Миколаєві та звільнена 09 березня 2021 року. 
ТУ ДБР у м. Миколаєві прийняло наказ від 14 січня 2020 року №2-ОС "Про переведення ОСОБА_1 " (т.1 а.с.150), яким, відповідно до п.2 ч.3 ст. 13, ч.1 ст. 14-3 Закону України "Про Державне бюро розслідувань" від 12 листопада 2015 року №794-VIII (далі – Закон №794-VIII), ст.ст. 41, 89 Закону №889-VIII, наказано призначити ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста сектору організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення, з 15 січня 2020 року, шляхом переведення з посади головного спеціаліста фінансово-економічного сектору, за її згодою.
ДБР прийняло наказ від 15 жовтня 2020 року №581 "Про затвердження структури та штатної чисельності територіальних управлінь Державного бюро розслідувань" (т.1 а.с.218-219), яким наказано затвердити структуру та штатну чисельність територіальних управлінь Державного бюро розслідувань у т.ч. структуру ТУ ДБР у м. Миколаєві (Додаток 3) (п.1.3.).
Додатком 3 до наказу ДБР від 15 жовтня 2020 року №581 (т.1 а.с.220) визначено структуру ТУ ДБР у м. Миколаєві, серед яких відсутній сектор організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення.
ДБР прийняло наказ від 20 жовтня 2020 року №201ДСК "Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві" (т.1 а.с.221), яким наказано, окрім іншого, затвердити зміни до штатного розпису на 2020 рік №5 ТУ ДБР у м. Миколаєві та ввести в дію з 23 грудня 2020 року (п.2).
Відповідно до змін до штатного розпису на 2020 рік №5 ТУ ДБР у м. Миколаєві, що вводяться в дію з 23 грудня 2020 року (т.1 а.с.222-223), виводяться з штатного розпису, окрім іншого, сектор організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення. 
Загалом, як вбачається з вказаних змін до штатного розпису, виведено зі штатного розпису 23 посади (державної служби, посад з функцією обслуговування та робітників), а введено до штатного розпису 9 посад.
Як вбачається з наказу ДБР від 25 січня 2021 року №45ДСК "Про затвердження та введення в дію штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві на 2021 рік" (т.1 а.с.215-217), він не містить сектору організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення.
ТУ ДБР у м. Миколаєві прийняло наказ від 22 жовтня 2020 року №156-ОС "Про попередження працівників" (т.1 а.с.151-152), яким відповідно до п.5 ч.3 ст. 13 Закону №794-VIII, ст. 87 Закону №889-VIII, ст. 49-2 КЗпП України, наказів ДБР від 15 жовтня 2020 року №581 та від 20 жовтня 2020 року №201ДСК, наказано персонально попередити працівників ТУ ДБР у м. Миколаєві, посади яких з 01 грудня 2020 року, з 23 грудня 2020 року, з 04 січня 2021 року та з 01 лютого 2021 року скорочуються, про наступне вивільнення.
Відповідно до витягу з додатку №2 до наказу від 22 жовтня 2020 року №156-ОС "Про попередження працівників" (т.1 а.с.153), головний спеціаліст сектору організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення ОСОБА_1 знаходиться у списках працівників ТУ ДБР у м. Миколаєві, які попереджаються про скорочення посади 23 грудня 2021 року внаслідок реорганізації, зміни структури та штатного розпису ТУ ДБР у м. Миколаєві.
ТУ ДБР у м. Миколаєві, склало попередження про наступне вивільнення ОСОБА_1 від 22 жовтня 2020 року №01/12/ НОМЕР_2 (т.1 а.с.24), відповідно до якого: "У зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві відповідно до наказів Державного бюро розслідувань від 15 жовтня 2020 року №581 "Про затвердження структури та штатної чисельності територіальних управлінь Державного бюро розслідувань" та від 20 жовтня 2020 року №201ДСК "Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві", попереджаємо про наступне скорочення посади головного спеціаліста сектору організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення ТУ ДБР у м. Миколаєві, яку Ви обіймаєте, з 22 грудня 2020 року. Вас буде звільнено на підставі п.1 ч.1 ст. 87 Закону №889-VIII, з виплатою згідно з частиною четвертою цієї статті вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат".
З зазначеним попередженням ОСОБА_1 ознайомлена 11 листопада 2020 року.
ТУ ДБР у м. Миколаєві прийняло наказ від 22 грудня 2020 року №198-ос "Про звільнення ОСОБА_1 " (т.1 а.с.109), яким, відповідно до п.п.2, 5 ч.3 ст. 13, ч.5 ст. 14 Закону №794-VIII, п.1 ч.1 та ч.4 ст. 87, ст. 89 Закону №889-VIII, наказано: 
"1. Звільнити ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста сектору організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення, 23 грудня 2020 року у зв`язку із скороченням посади державної служби, внаслідок зміни структури та штатного розпису ТУ ДБР у м. Миколаєві, з припиненням державної служби. Підстава: наказ Державного бюро розслідувань від 15 жовтня 2020 року №581 "Про затвердження структури та штатної чисельності територіальних управлінь Державного бюро розслідувань", наказ Державного бюро розслідувань від 20 жовтня 2020 року №201ДСК "Про затвердження змін до штатного розпису ТУ ДБР у м. Миколаєві ", наказ ТУ ДБР у м. Миколаєві від 22 жовтня 2020 року №156-ос (зі змінами) "Про попередження працівників", персональне попередження про наступне вивільнення від 22 жовтня 2020 року №01/12/ НОМЕР_2 . 
2. Фінансово-економічному відділу провести з ОСОБА_1 повний розрахунок: 3.1.Виплатити грошову компенсацію за 01 календарний день невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 19 жовтня 2018 року по 18 жовтня 2019 року, 16 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 19 жовтня 2019 року по 18 жовтня 2020 року, 12 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 19 жовтня 2020 року по 09 березня 2021 року, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки за стаж державної служби понад 19 років. 2.2.Виплатити вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат. 3. ОСОБА_1 , до звільнення з посади передати справи і довірене у зв`язку з виконанням посадових обов`язків майно заступнику Директора ТУ ДБР у м. Миколаєві підполковнику Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 ".
ТУ ДБР у м. Миколаєві прийняло наказ від 23 грудня 2020 року №204-ОС "Про внесення змін до наказу від 22 грудня 2020 року №198-ос "Про звільнення ОСОБА_1 " (т.1 а.с.110), яким, відповідно до п.п.2, 5 ч.3 ст. 13, ч.5 ст. 14 Закону №794-VIII, п.1 ч.1 та ч.5 ст. 87, ст. 89 Закону №889-VIII, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю працівника, наказано: " 1. Внести до наказу ТУ ДБР у м. Миколаєві від 22 грудня 2020 №198-ос "Про звільнення ОСОБА_1 " такі зміни: 1) п.1 Наказу викласти в такій редакції: " 1. Звільнити ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста сектору організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення, у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність, у зв`язку із скороченням посади державної служби, внаслідок зміни структури та штатного розпису ТУ ДБР у м. Миколаєві, з припиненням державної служби. Підстава: наказ Державного бюро розслідувань від 15 жовтня 2020 року №581 "Про затвердження структури та штатної чисельності територіальних управлінь Державного бюро розслідувань", наказ Державного бюро розслідувань від 20 жовтня 2020 року №201ДСК "Про затвердження змін до штатного розпису ТУ ДБР у м. Миколаєві ", наказ ТУ ДБР у м. Миколаєві від 22 жовтня 2020 року №156-ос (зі змінами) "Про попередження працівників", персональне попередження про наступне вивільнення від 22 жовтня 2020 року №01/12/ НОМЕР_2 ". 2) пункт 3 Наказу викласти в такій редакції: " 3. ОСОБА_1 , головному спеціалісту сектору організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення до звільнення з посади передати справи і довірене у зв`язку з виконанням посадових обов`язків майно – підполковнику Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 , заступнику директора".
Відповідно до листків непрацездатності серії АДН №288351 від 08 грудня 2020 року, серії АДН №471578 від 21 грудня 2020 року, серії АДН №471890 від 16 січня 2021 року, серії АКА №098796 від 19 лютого 2021 року (т.1 а.с.66-67), ОСОБА_1 з 08 грудня 2020 року по 05 березня 2021 року перебувала на лікарняному.
ТУ ДБР у м. Миколаєві прийняло наказ від 09 березня 2021 року №77-ОС "Про звільнення ОСОБА_1 " (т.1 а.с.25), яким, відповідно до п.п.2, 5 ч.3 ст. 13, ч.5 ст. 14 Закону №794-VIII, ст. 83, п.1 ч.1, 4 та 5 ст. 87, ст. 89 Закону №889-VIII, у зв`язку зі зміною структури та штатного розпису ТУ ДБР у м. Миколаєві та закінченням тимчасової непрацездатності, наказано: 
"1. Звільнити державного службовця 6 (шостого) рангу ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста сектору організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення ТУ ДБР у м. Миколаєві та припинити її державну службу 09 березня 2021 року на підставі п.1 ч.1 ст. 87 Закону №889-VIII, у зв`язку зі скороченням штату державних службовців. 2. ОСОБА_1 , до звільнення з посади передати справи і довірене у зв`язку з виконанням посадових обов`язків майно заступнику Директора ТУ ДБР у м. Миколаєві підполковнику Державного бюро розслідувань Іванченку С.О. 
3. Фінансово-економічному відділу провести із ОСОБА_1 повний розрахунок: 
3.1.Виплатити грошову компенсацію за 01 календарний день невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 19 жовтня 2018 року по 18 жовтня 2019 року, 16 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 19 жовтня 2019 року по 18 жовтня 2020 року, 12 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 19 жовтня 2020 року по 09 березня 2021 року, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки за стаж державної служби понад 19 років. 
3.2.Виплатити вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плат. Підстава: наказ Державного бюро розслідувань від 15 жовтня 2020 року №581 "Про затвердження структури та штатної чисельності територіальних управлінь Державного бюро розслідувань", наказ Державного бюро розслідувань від 20 жовтня 2020 року №201ДСК "Про затвердження змін до штатного розпису ТУ ДБР у м. Миколаєві ", наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 22 грудня 2020 року №198-ос "Про звільнення ОСОБА_1 " (зі змінами, внесеними наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 23 грудня 2020 року №204-ос), листок непрацездатності серії АДН №288351, виданий Комунальним некомерційним підприємством "Дитяча міська поліклініка №6" Одеської міської ради 08 грудня 2020 року, листок непрацездатності серії АДН №471598, виданий Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги №28" Одеської міської ради 21 грудня 2020 року, листок непрацездатності серії АДН №471890, виданий Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги №28" Одеської міської ради 16 січня 2021 року, листок непрацездатності серії АКА №098796, виданий Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги №28" Одеської міської ради 19 лютого 2021 року. 
4. Вважати таким, що втратив чинність пп.2.1. п.2 наказу ТУ ДБР у м. Миколаєві від 22 грудня 2020 року №198-ос "Про звільнення ОСОБА_1 ".
Не погодившись з прийнятими наказами про звільнення, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 правомірно звільнена із займаної посади на підставі п.1 ч.1 ст. 87 Закону №889-VIII з огляду на фактичні зміни структури та штатного розпису ТУ ДБР у м. Миколаєві шляхом скорочення штату державних службовців.
При цьому, судом першої інстанції враховано, що на момент попередження про наступне вивільнення про звільнення редакція ст. 87 Закону №889-VIII встановлювала, що суб`єкт призначення не зобов`язаний пропонувати позивачу іншу рівноцінну посаду державної служби, а в разі відсутності такої - іншу роботу (посаду державної служби) у цьому державному органі.
Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що до повноважень Директора ДБР та Директора ТУ ДБР належить, зокрема, призначення на посади та звільнення з посад працівників Державного бюро розслідувань в межах наданих їм компетенцій (п.9 ч.1 ст. 12, п.2 ч.3 ст. 13 Закону №794-VIII).
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, п.4 ч.1 ст. 2, ч.ч.2, 3 ст. 5, п.1 ч.1 ст. 83, п.1 ч.1, ч.3 ст. 87 Закону України "Про державну службу", п.2 ч.3 ст. 13 Закону України "Про Державне бюро розслідувань".
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Частиною шостою зазначеної статті Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходила службу у ТУ ДБР у м. Миколаєві, на посаді, що була віднесена до державної служби, відповідно порядок її звільнення з посади врегульовано Законом №889-VIII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно п.4 ч.1 ст. 2 Закону №889-VIII, посада державної служби – визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.
Згідно приписів ч.ч.2, 3 ст. 5 Закону №889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
В силу п.1 ч.1 ст. 83 Закону №889-VIII державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 87 Закону №889-VIII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.
Вирішуючи вказаний трудовий спір, який пов`язаний зі звільненням за п.1 ч.1 ст. 87 Закону №889-VIII, колегія суддів зобов`язана з`ясувати, чи дійсно у відповідача мало місце скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису з припиненням державної служби.
З матеріалів справи вбачається, що 11 листопада 2020 року позивача попереджено про зміни організаційно-штатної структури Держаного бюро розслідувань та скорочення посади, яку вона обіймає, про що свідчить особистий підпис останньої на бланку ознайомлення з попередженням від 22 жовтня 2020 року №01/12/22028 (т.1 а.с.24).
Посада яку обіймала позивач відноситься до державної служби, правовий статус якої визначається зокрема і Законом №889-VIII. 
Наказом ДБР від 15 жовтня 2020 року №581 "Про затвердження структури та штатної чисельності територіальних управлінь Державного бюро розслідувань" було затверджено структуру територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.
Наказом ДБР від 20 жовтня 2020 року №201дск "Про затвердження змін до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві", яким відповідно до п.п.4, 8 ч.1 та ч.2 ст. 12 Закону №794-VIII, п.1 ч.1 Закону №889-VIII, та Переліку посад у ТУ ДБР, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами, затвердженого наказом ДБР від 08 липня 2020 року №323 (із змінами), затверджено зміни до штатного розпису ТУ ДБР у м. Миколаєві, на 2020 рік №5 (вводяться в дію з 23 грудня 2020 року).
З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції були досліджені письмові докази (ДСК) витребувані від Державного бюро розслідувань, зокрема: штатні розписи ТУ ДБР у м. Миколаєві на 2020 рік та на 2021 рік, зміни до штатного розпису на 2020 рік №5, які введені в дію з 23 грудня 2020 року.
У новому штатному розписі посада головного спеціаліста сектора організаційно-адміністративного та аналітичного забезпечення – відсутня.
Скорочення посади позивача зумовлено зміною штатного розпису, яка обґрунтована створенням нових посад та відділів в межах ТУ ДБР у м. Миколаєві в залежності від обсягів роботи і навантаження.
З порівняльного аналізу попереднього та нового штатного розпису ТУ ДБР у м. Миколаєві (накази ДБР від 15 жовтня 2020 року №581 та від 20 жовтня 2020 року №201ДСК) вбачається, що в ТУ ДБР у м. Миколаєві фактично відбулось скорочення штату державних службовців, а отже беручи до уваги дану обставину були і правові підстави для вивільнення позивача, як державного службовця з ініціативи суб`єкта призначення.
Крім того, колегія суддів акцентує увагу на тому, що наказ ДБР від 20 жовтня 2020 року №201ДСК, як станом на момент прийняття оскаржуваного наказу, так і станом на день розгляду даної справи не скасований та є чинним, доказів протилежного сторонами не надано.
А відтак, на підставі встановлених обставин справи та аналізу наведених правових норм, колегія суддів доходить висновку про правомірність звільнення позивача із займаної посади за п.1 ч.1 ст. 87 Закону №889-VIII з огляду на фактичні зміни структури та штатного розпису ТУ ДБР у м. Миколаєві шляхом скорочення штату державних службовців.
Відповідно до ч.3 ст. 87 Закону №889-VIII (в редакції Закону №440-ІХ від 14 січня 2020 року) суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.
Суб`єкт призначення приймає рішення про припинення державної служби з підстав, передбачених п.п.2, 3 ч.1 цієї статті, у п`ятиденний строк з дня настання або встановлення відповідного факту.
Державний службовець, якого звільнено на підставі п.1 ч.1 цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення за рішенням суб`єкта призначення може бути призначений на рівнозначну або нижчу посаду державної служби, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу.
При цьому, вжите у ч.3 ст. 87 Закону №889-VIII слово "може", означає, що на суб`єкта призначення або керівника державної служби не покладається обов`язок з працевлаштування працівників, що вивільняються. Вирішення питання пропонувати державному службовцю вакантну посаду чи ні законодавець залишив на розсуд суб`єкта призначення.
Крім того, за змістом роз`яснення Національного агентства України з питань державної служби від 20 лютого 2020 року №86р/з при скороченні чисельності або штату державних службовців, скороченні посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізації державного органу пропонування державному службовцю вакантної посади державної служби є правом суб`єкта призначення або керівника державної служби, а не обов`язком.
Таким чином, процедура звільнення державних службовців у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення на момент виникнення спірних правовідносин врегульована положеннями Закону №889-VIII, що виключає застосування КЗпП України до спірних правовідносин.
Аналіз положень Закону №889-VIII, яким визначалася підстава припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення на момент прийняття оспорюваного наказу, свідчить, що суб`єкт призначення не зобов`язаний був пропонувати позивачу іншу рівноцінну посаду державної служби, а в разі відсутності такої – іншу роботу (посаду державної служби) у цьому державному органі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №640/11024/20.
Оскільки положеннями спеціального законодавства, а саме нормами Закону №889-VIII на час прийняття оскаржуваного наказу було врегульовано процедуру звільнення державного службовця у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку саме норми спеціального законодавства підлягають застосуванню, а тому доводи апелянта про невиконання відповідачем обов`язку щодо працевлаштування позивача, є помилковими.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про правомірність звільнення позивача за спірними у справі наказами.
Колегія суддів вважає необґрунтованим довід ОСОБА_1 про те, що директор ТУ ДБР у місті Миколаєві не є суб`єктом призначення у розумінні ст. 87 Закону №889-VIII, оскільки до повноважень директора ТУ ДБР у м. Миколаєві належить, зокрема призначення на посади та звільнення з посад працівників відповідного територіального управління (п.2 ч.3 ст. 13 Закону №794-VIII).
Разом з тим, посилання апелянта на те, що Директор ТУ ДБР у м. Миколаєві та директори територіальних управлінь до 06 березня 2021 року не мали повноважень керівника державного органу та, як наслідок, не могли здійснювати повноваження передбачені п.4 ч.2 ст. 17 Закону №889-VIII щодо звільнення державних службовців, спростовується нормами спеціального права, а саме повноваженнями наданими Законом №794-VIII (ст.12, ст.13), які мають переважне право.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 березня 2023 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.