ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1953/23 Справа № 201/8248/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року                        місто Дніпро Дніпропетровської області 
Єдиний унікальний номер 201/8248/21
Номер провадження 22-ц/803/1953/23
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Биліни Т.І., Максюти Ж.І.
за участю секретаря: Заворотного К.Я. 
учасники справи : 
позивач –  ОСОБА_1 
відповідач – ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Войтенко Катерина Володимирівна, на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року головуючого судді Кудрявцевої Т.О. по цивільній справі про зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛОГІЯ-Д» (далі - ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д»), в якому просила зобов`язати відповідача виключити з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 за квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість власників квартири, яка виникла до 07 вересня 2020 року.
Позов мотивований тим, що 07 вересня 2020 року ОСОБА_1 набула право спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до розрахунку-повідомлення ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» було виявлено заборгованість попереднього власника квартири по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період до 07 вересня 2020 року. У зв`язку з чим позивачем був направлений лист на адресу відповідача з проханням виключити таку заборгованість з її особового рахунку, проте, відповідь на лист вона не отримала. Діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, в договорі купівлі-продажу квартири відсутнє застереження про переведення боргу попереднього власника на неї. Таким чином, вважає, що у відповідача виникає обов`язок виключити з обліку по особовому рахунку заборгованість попередніх власників.
Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» про зобов`язання вчинити певні дії – відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Войтенко К.В., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що суд першої інстанції не визначившись у достатній мірі з нормами матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов помилкових висновків про необґрунтованість позовних вимог, аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 201/11406/20. Зазначено, що діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Таким чином, у виконавця комунальної послуги виникає обов`язок виключити з обліку по особовому рахунку заборгованість попередніх власників квартири, що узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19.
Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У судовому  засіданні  апеляційного суду представник позивача адвокат Войтенко К.В. підтримала доводи апеляційної скарги . Представник ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» у судове засідання апеляційного суду не з’явився,належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи,про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.85). 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача , дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Судом першої інстанції встановлено, що 07 вересня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_2 придбав квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір був посвідчений 07 вересня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Скосарєвою В.В., зареєстрований в реєстрі за №1346. Позивач у даній справі ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .
Згодом була з`ясована наявність непогашеної попередніми власниками заборгованості за послуги ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» в квартирі за вказаною адресою, що станом на 01 листопада 2020 року становила 1 180, 24 грн та виникла ще за часів попереднього власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 .
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача виключити нараховану заборгованість за послуги вивезення побутових відходів попереднього власника з особового рахунку, не передбачений діючими нормами чинного законодавства.
З таким висновком суду повністю не можна погодитись, виходячи з наступного.
Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
    Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України  є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1 ст. 376 ЦПК України).    
Вирішуючи спір по суті і ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ,суд апеляційної інстанції виходить з наступного . 
З досліджених матеріалів справи вбачається ,що звертаючись до суду з позовними вимогами про зобов`язання відповідача ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» виключити нараховану заборгованість за послуги вивезення побутових відходів попереднього власника з особового рахунку, позивачем надано :- копію інформації про юридичну особу (а.с.4-7);- копію особового рахунку № НОМЕР_1 ,відповідно якого борг на 01 грудня 2020 року становить 1327,77 грн (а.с.8) –копію договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 ,яку 07 вересня 2020 року придбав ОСОБА_2 (а.с.9-10);-копія свідоцтва про шлюб (а.с.11);- копію паспорта ОСОБА_1 (а.с.12);- копію звернення ОСОБА_2 від 15 березня 2021 року до директора ТОВ « ЕКОЛОГІЯ-Д», 49000,м.Дніпро.прос.Д.Яворницького ,88 А про виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири та пропозицію укладення договора (а.с.13) .
Згідно інформації із мережі Інтернет,судом апеляційної інстанції було встановлено ,що основним напрямком діяльності підприємства ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» ,поштова адреса : 49000, м.Дніпро.вл.п.Чубинського,буд.2 А є надання послуг вивозу твердих побутових відходів (а.с.72-73). 
Відповідно копії листа ТОВ « ЕКОЛОГІЯ-Д» № 3/196 від 14 березня 2023 року вбачається ,що 10 березня 2023 року на електронну адресу товариства надійшов адвокатський запит адвоката Войтенко К.В. від 09 березня 2023 року в інтересах ОСОБА_4 щодо надання інформації ,зі змісту якого вбачається,що 13 березня 2023 року на поштову адресу товариства надійшов адвокатський запит від 03 березня 2023 року з ідентичними вимогами,за результатами розгляду якого повідомлено ,стосовно першого питання ,що у ТОВ «ЕКОЛОГІЯ –Д» відсутня інформація щодо листа ОСОБА_2 від 15 березня 2021 року , особовий рахунок № НОМЕР_1 закріплено за адресою АДРЕСА_1 . Станом на 01 вересня 2020 року заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_1 склала 885,18 грн ( а.с.84) . 
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).
За своєю юридичною природою позов - це матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем).
Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.
Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. 
Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.
Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.
Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Відповідачами у цій справі мають бути управителі будинку або виконавець послуг за вказаною адресою позивача ж/ АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо, купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна).
Згідно з розділом 1 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №763 балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також: веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також, забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець послуг - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ТОВ « ЕКОЛОГІЯ-Д» існує спір щодо заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 .
Це залишилось поза увагою суду першої інстанції, який розглянув справу без участі товариства , не вирішивши питання щодо залучення як співвідповідача управителя будинку та виконавця послуг, права та обов`язки якого зачіпаються оскарженим судовим рішенням, що, в свою чергу, унеможливило встановлення всіх обставин справи та об`єктивне вирішення спору.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
Згідно норм ст. 11 ЦПК України суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість:  керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд повинен враховувати, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а тому суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.
Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.
Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.
У разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших осіб до участі у справі як відповідачів чи співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому.
Тому, у разі якщо позов пред`явлено не до належних осіб, суд має роз`яснити позивачеві право подати клопотання про залучення до розгляду справи співвідповідачем належну особу (у даній справі – управителя будинку ,виконавця послуг ), а у разі не вчинення таких дій - відмовити у задоволенні позовних вимог.
Справу вирішено без участі ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» , і оскарженим судовим рішенням зачіпаються його права та інтереси щодо спірної заборгованості. 
Відповідно до ч.3 ст.274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову;  2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 
Суд першої інстанції визначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.32). Проте, предметом заявленого позову є немайнові вимоги про зобов`язання вчинити певні дії. Отже, розгляд цієї справи судом першої інстанції  мав відбуватися з повідомлення (викликом ) учасників справи .   
Рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, а висновок суду про відмову у задоволенні позову про зобов`язання відповідача виключити нараховану заборгованість за послуги вивезення побутових відходів попереднього власника з особового рахунку ОСОБА_2 у зв`язку з неправильно обраним способом захисту порушеного права , є передчасним.
Апеляційний суд в силу своїх процесуальних повноважень, визначених статтями 367, 374 ЦПК України, не має права на залучення на стадії апеляційного розгляду до участі у справі інших осіб, як і повноважень на скасування рішення суду з направленням справи на новий судовий розгляд.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції порушив вимоги цивільного процесуального закону, не з`ясував коло належних відповідачів, не вирішив питання про залучення усіх суб`єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як відповідачі.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові, проте вирішення позову з неналежним відповідачем не може мати наслідки встановлення судом обставин справи та викладення у рішенні відповідних висновків щодо відмови в позові з інших підстав.
Ці недоліки не можуть бути усунені при розгляді справи апеляційним судом, у зв`язку з чим, апеляційний суд дійшов до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки без залучення до участі у справі управителя будинку та виконавця послуг , неможливо вирішити спір щодо порушених прав позивача.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, та позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ч.3 ст.22 Закону України « Про захист прав споживачів» питання щодо стягнення судового збору не вирішується. 
Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Войтенко Катерина Володимирівна, – задовольнити частково .

Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОЛОГІЯ–Д» про зобов`язання вчинити певні дії -відмовити . 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 24 березня 2023 року . 

Судді: