П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 400/4453/22	

Суддя в суді І інстанції Ярощук В.Г.
Рішення суду І інстанції прийнято у м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Службі безпеки України, а саме: 
- визнання протиправними дії щодо проведення позивачу нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 30 червня 2009 року по 31 серпня 2017 року, з врахуванням 15 грудня 2015 (базовий місяць) для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення;
- зобов`язання провести перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 30 червня 2009 року по 31 серпня 2017 року, з врахуванням 01 січня 2008 року (базовий місяць) для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, включно з одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору, та із одночасною грошовою компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу згідно пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:
- визнано протиправними дії щодо проведення нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 31 серпня 2017 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – грудень 2015 року;
- зобов`язано провести перерахунок і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 31 серпня 2017 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – січень 2008 року, із врахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язано нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення в період з 01 лютого 2017 року по 28 лютого 2018 року за весь час затримки виплати.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин суб`єктом владних повноважень помилково розраховано розмір індексації грошового забезпечення з 30 червня 2009 року по 30 листопада 2015 року, без врахування січня 2008 року у якості базового місяця. 
При цьому, на переконання апелянта, суд зробив помилковий висновок про те, що порядок розрахунку індексації грошового забезпечення у спірному періоді не передбачав можливості застосування січня 2008 року у якості базового місяця для розрахунку розміру індексації грошового забезпечення позивача.
Крім того, апелянт зазначає, що він має право на компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати та на компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу згідно пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
В свою чергу, суб`єктом владних повноважень подано відзив на апеляційну скаргу у якому зазначено, що рішення суду першої інстанції, в частині висновку, який оскаржується позивачем, є законним та обґрунтованим, а як наслідок його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі підлягає частковому закриттю, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Служби безпеки України від 21 серпня 2017 року № 980-ОС «По особовому складу» позивача звільнено з військової служби у запас Служби безпеки України з 31 серпня 2017 року.
При цьому, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року, у справі № 400/5453/21, що набрало законної сили 09 березня 2022 року, зобов`язано Службу безпеки України провести ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період 30 червня 2009 року по 31 серпня 2017 року.
На виконання вищезазначеного рішення суду відповідачем проведено 04 серпня 2022 року нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, у сумі 7  384,06 грн, у тому числі компенсація податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1349,37 грн.
Не погоджуючись із таким проведенням нарахування індексації грошового забезпечення, 05 серпня 2022 року позивач звернувся до Служби безпеки України із зверненням щодо проведення йому перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 30 червня 2009 року по 31 серпня 2017 року, з врахуванням 01 січня 2008 року (базовий місяць) для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення та компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.
Проте, листом від 02 вересня 2022 року № 21/3/1-11-12/5 повідомлено позивача про те, що при нарахуванні йому індексації за період з 30 червня 2009 року по 31 серпня 2017 року встановлено базовий місяць підвищення посадового окладу (15 грудня 2015 року). 
Також, позивача повідомлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року, у справі № 400/5453/21, нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 30 червня 2009 року по 31 серпня 2017 року, з урахуванням у якості базового місяця січня 2008 року, компенсацію громадянам втрати частини доходів, у випадку порушення встановлених строків виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби, Службу безпеки України зобов`язано не було.
В свою чергу, не погоджуючись із визначеним базовим місяцем при здійсненні нарахування індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, так як позивачу правомірно нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 30 червня 2009 року по 30 листопада 2015 року та правомірно не виплачено компенсації втрати частини доходів за цей період, з чим частково не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, згідно ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно ч. 2 ст. 370 КАС України, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій Служби безпеки України щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 30 червня 2009 року по 31 серпня 2017 року.
В даному випадку, судом першої інстанції частково задоволено позовні вимоги та зобов`язано Службу безпеки України перерахувати виплачену позивачу індексацію за період з 01 грудня 2015 року по 31 серпня 2017 року.
В свою чергу, з вищевикладених норм процесуального права вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Тому, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в частині висновку про залишення без задоволення частини позовних вимог щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 30 червня 2009 року по 30 листопада 2015 року, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, з тексту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що право позивача на отримання спірної індексації грошового забезпечення підтверджено висновками суду під час розгляду адміністративної справи № 400/5453/21.
Так, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року, у справі № 400/5453/21, яке набрало законну силу, зобов`язано Службу безпеки України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 30 червня 2009 року по 31 серпня 2017 року.
При цьому, позивач в даному адміністративному позові з посиланнями на норми матеріального права обґрунтовує протиправний характер дій суб`єкта владних повноважень, що вчиненні під час нарахування йому індексації грошового забезпечення на виконання відповідного рішення суду.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що вищевикладеними положеннями КАС України встановлено спеціальний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.
Так, особа на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем, на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Проте, позивачем оскаржено спірні дії суб`єкта владних повноважень шляхом подання нового адміністративного позову, а не шляхом подання заяви в порядку, встановленому ст. 383 КАС України.
В свою чергу, на переконання колегії суддів, наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову.
При цьому, вищевказаними положеннями КАС України встановлено імперативний обов`язок суду закривати провадження у справі якщо є така, що набрала законної сили постанова суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
В свою чергу, вимога позивача про перерахунок та виплату спірної індексації за відповідний період з відрахуванням військового збору та вимогою виплати компенсацій є похідною вимогою від зазначеної вимоги, які не можуть розглядатись окремо.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що згідно наданої Службою безпеки України довідки про нараховані суми індексації на виконання рішення суду у справі № 400/5453/21, позивачу за період з 01 червня 2009 року по 30 листопада 2015 року нараховано 5038,14 грн індексації грошового забезпечення.
При цьому, як вбачається із довідки про нараховані позивачу суми індексації на виконання рішення суду у справі № 400/5453/21, нарахування індексації у зазначено періоді почалось з 01 квітня 2014 року.
Між тим, згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Згідно ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема сума індексації грошових доходів громадян.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
В даному випадку, виплата індексації грошового забезпечення за період з 01 квітня 2014 року по 30 листопада 2015 року, у сумі 5038,14 грн, проведена у серпні 2022 року, а тому позивач у серпні 2022 року отримав право на отримання компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
При цьому, враховуючи протиправний характер допущеної суб`єктом владних повноважень бездіяльності, колегія суддів вважає, з метою повного захисту порушених прав позивача, визнати протиправною таку бездіяльність.
Проте, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки вказаним обставинам та помилково залишено без задоволення позовні вимоги у цій частині.
Тому, враховуючи, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх порушених прав, а судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи, колегія суддів вважає за необхідне частково скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти у справі нове рішення, в цій частині.
Керуючись ст.ст. 238, 308, 311, 317, 319, 321, 322, 325,329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року, в частині висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за період з 01 червня 2009 року по 30 листопада 2015 року – скасувати.
Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Служби безпеки України щодо проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 30 червня 2009 року по 30 листопада 2015 року, з врахуванням грудня 2015 року у якості базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення та зобов`язання Служби безпеки України провести перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 30 червня 2009 року по 30 листопада 2015 року, з врахуванням січня 2008 року у якості базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, нарахованих за період з 01 квітня 2014 року по 30 листопада 2015 року, а саме індексації грошового забезпечення, у зв`язку з порушенням строків їх виплати у серпні 2022 року.
Зобов`язати Службу безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а саме за порушення строків виплати індексації грошового забезпечення, що нарахована та виплачена за період з 01 квітня 2014 року по 30 листопада 2015 року.
В задоволенні решти позовних вимог у цій частині – відмовити.
В решті, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржено до Верховного Суду протягом 30 днів.

    Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
    Судді	    	Єщенко О.В.    Крусян А.В.