Ухвала
 
16 січня 2023 року
м. Київ
справа № 486/1917/21
провадження № 61-7708ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сердюка В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 березня 
2022 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центру дитячої та юнацької творчості Управління освіти Южноукраїнської міської ради імені Бориса Грінченка, третя особа - Управління освіти Южноукраїнської міської ради імені Бориса Грінченка, про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 березня 2022 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 липня 2022 року у вищевказаній справі.
Верховний Суд своєю ухвалою від 15 серпня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявниці подати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження судових рішень, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, та додати копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
У вересні 2022 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду 
від 15 серпня 2022 року від  ОСОБА_1 надійшла уточнена касаційна скарга, в якій заявниця вказала, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми процесуального та матеріального права, 
а, отже, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню 
в повному обсязі.Проте, заявниця не зазначила конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження судових рішень, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.
Верховний Суд своєю ухвалою від 12 вересня 2022 року продовжив 
ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявниці надати до суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права із зазначенням на обґрунтування випадків (випадка), перелічених 
у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
У жовтні 2022 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду 
від 12 вересня 2022 року від  ОСОБА_1 надійшла уточнена касаційна скарга.
Доводи уточненої касаційної скарги є ідентичними доводам, що зазначені в касаційній скарзі.
Також в уточненій касаційній скарзі заявниця зазначила, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права щодо питання застосування положень статті 46 КЗпП України, 
пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» у частині відсторонення працівника від роботи у разі відмови або ухилення від профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19.
Надіслана на усунення недоліків уточнена касаційна скарга ОСОБА_1 містить посилання на частину другу статті 389 ЦПК України.
Верховний Суд своєю ухвалою від 03 листопада 2022 року продовжив ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявниці надати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Підстави для відмови у відкритті касаційного провадження або повернення касаційної скарги відсутні.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона стосується захисту трудових прав, суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права щодо питання застосування положень статті 46 КЗпП України, пункту 5 частини першої статті 7 
Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» у частині відсторонення працівника від роботи у разі відмови або ухилення від профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, правовий висновок щодо цих норм права на час подання касаційної скарги відсутній.
Отже, доводи касаційної скарги можуть свідчити про те, що вона стосується формування єдиної правозастосовчої практики у справах про відсторонення працівників від роботи з підстав їх відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19 для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, а тому справа містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а також задля запобігання судових помилок, які у подальшому не могли б бути виправлені відповідно до процесуального законодавства внаслідок неможливості касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах. Вказане дає підстави вважати, що заявниця посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права 
у подібних правовідносинах).
Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Южноукраїнського міського суду Миколаївської області цивільну справу № 486/1917/21 за позовом ОСОБА_1 до Центру дитячої та юнацької творчості Управління освіти Южноукраїнської міської ради імені Бориса Грінченка, третя особа - Управління освіти Южноукраїнської міської ради імені Бориса Грінченка, про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
С. Ю. Мартєв
В. В. Сердюк