ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2023 року 
м. Київ
справа № 460/9758/20
провадження № К/990/28852/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,   Мартинюк Н.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_1 до Державної аудиторської служби України про зобов`язання виплати премії із проведенням перерахунку наступних виплат, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року (у складі судді Гудими Н.С.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року (в складі колегії суддів: головуючого судді - Шавеля Р.М., суддів: Бруновської Н.В. та Улицького В.З.) у справі №460/9758/20, 
ВСТАНОВИВ:
І. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
1.  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Державної аудиторської служби України (далі - відповідач), в якому просив зобов`язати відповідача виплатити йому через Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області премію за лютий 2008 року в сумі 1990, 86 грн. та провести перерахунок наступних після позбавлення премії виплат.
2. Як на підставу позовних вимог, позивач посилався на той факт, що премія була не виплачена у зв`язку з оголошенням йому догани. Вважав, що у зв`язку зі скасуванням догани набув права на отримання премії в сумі 1990,86 грн. згідно з довідкою-розрахунком розміру премії працівників КРУ в Рівненській області за підсумками роботи за лютий 2008 року.
3. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
4. 20.04.2021 на адресу суду першої інстанції надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував і повідомив, що вказані позовні вимоги вже були предметом судового розгляду, за наслідками якого Рівненським окружним адміністративним судом прийнято постанову в адміністративній справі №2-а-2718/2008 від 03.07.2008, а тому позов ОСОБА_1 не підлягає повторному розгляду.
5. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року провадження у справі № 460/9758/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної аудиторської служби України про зобов`язання виплати премії із проведенням перерахунку наступних виплат закрито на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України).
6. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач ОСОБА_1 звертався до суду із вимогами щодо встановлення йому премії за лютий 2008 року в сумі 1990 грн. 86 коп. і проведення перерахунку наступних після позбавлення премії виплат премії за лютий 2008 року, що серед іншого було предметом розгляду адміністративної справи № 2-а-2718/2008; позовні вимоги в цій адміністративній справі ОСОБА_1 обґрунтовує довідкою-розрахунком розміру премії працівників КРУ в Рівненській обл. за підсумками роботи за лютий 2008 року, яку ним було також надано під час розгляду справи № 2-а-2718/2008; таким чином, щодо позовних вимог ОСОБА_1 про виплату йому премії за лютий 2008 року в сумі 1990 грн. 86 коп. та проведення перерахунку наступних після позбавлення премії платежів є така, що набрала законної сили, постанова суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; будь-яких інших підстав звернення до суду з цим позовом позовна заява не містить і таких позивачем не наведено.
7. Судами попередніх інстанцій було встановлено, що 08.09.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до голови Державної аудиторської служби України з заявою про виплату йому через Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській обл. премії в сумі 1990 грн. 86 коп. за лютий 2008 року та щодо проведення перерахунку наступних після позбавлення премії виплат.
8. Листом № 002500-16/4973-2020 від 17.09.2020 Державна аудиторська служба України за результатами розгляду вказаної заяви позивача повідомила про те, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.07.2008 у справі № 2-а-2718/2008 позивачу відмовлено у задоволенні частини позовних вимог щодо видачі нового наказу про виплату незаконно позбавленої його премії за лютий 2008 року на суму 1990 грн. 86 коп. та проведенні перерахунку наступних після позбавлення премії виплат. За таких умов Державна аудиторська служба України не вбачала підстав для нарахування премії на суму 1990 грн. 86 коп. за лютий 2008 року та проведенні перерахунку наступних після позбавлення премії виплат.
9. Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями у цій справі, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить, зокрема:
скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року у справі №460/9758/20;
скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 03 липня 2008 року по справі №2-а-2718/2008 в частині невиплати позивачеві премії в сумі 1990 грн. 86 коп.;
зобов`язати Державну аудиторську службу України виплатити позивачеві через Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області премію за лютий 2008 року в сумі 1990, 86 грн. та провести перерахунок наступних після позбавлення премії виплат.
10. В обґрунтування касаційної скарги позивач зазначає, що відзив відповідача на його позовну заяву і апеляційну скаргу він не отримував, що позбавило його права дати об`єктивну письмову відповідь; судами попередніх інстанцій не дотримано вимоги статті 2 КАС України.
11. Скаржник вказує, що він не просив суд встановлювати йому премії, а просив і наголошував на прийнятті рішення про її виплату; суму премії він не обґрунтовував, а підтверджував довідкою-розрахунком.
12. Висновки суду апеляційної інстанції про те, що незгода із рішеннями судів в справі №2-а-2718/2008 не може слугувати достатньою підставою для повторного розгляду аналогічних вимог позивача і є достатнім для закриття провадження у справі, касатор вважає незаконними.
13. Позивач також зазначає, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги, що ключовим питанням, як і головним аргументом в цій справі, є скасування судом наказів про оголошення йому догани і наказу в частині виплати премії в сумі 0 грн, тобто фактично її позбавлення.
14. Скаржник зазначає, що зважаючи на встановленій у цій справі обставини, суд першої інстанції незаконно закрив провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, а суд апеляційної інстанції незаконно залишив таке судове рішення без змін.
15. До Верховного Суду від Державної аудиторської служби України надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 , а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
16. ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відповідь на відзив Державної аудиторської служби України, в якому позивач підтримав позицію, висловлену ним у касаційній скарзі.
ІІ. РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
17. Касаційна скарга ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла 24 жовтня 2022 року.
18. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2022 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Жук А.В., судді: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
19. Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2022 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року у справі №460/9758/20.
20. Ухвалою Верховного Суду від 29.03.2023 дану справу дану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
IІІ. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
21. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги і на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
22. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
23. Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.
24. Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
25. Частина 3 статті 2 КАС України визначає, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
26. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, як передбачено положеннями частини 1 статті 5 КАС України.
27. Водночас, відповідно до пункт 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
28. У практиці Верховного Суду, сформульованій зокрема, у постанові від 30.04.2020 у справі № 813/4138/17, від 26.05.2020 у справі № 805/1963/17-а, від 16.07.2020 у справі № 182/3773/15-а, зазначається, що умовами застосування такої підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
29. Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих самих підстав.
30. Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суд не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.
31. Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
32. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
33. Відтак, після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.
34. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02 березня 2023 року справі № 480/4772/20.
35. Судами попередніх інстанцій було встановлено, що Головним КРУ України прийнято наказ № 159-о, відповідно до п.1 якого оголошено догану начальнику КРУ в Рівненській обл. ОСОБА_1 за незабезпечення виконання наказу Головного КРУ України № 18 від 18.01.2006 «Про посилення внутрішнього контролю в органах державної контрольно-ревізійної служби» та за незадовільний контроль і координацію роботи сектору правової роботи, відділу кадрів, відділу бухгалтерського обліку та звітності.
Згідно з наказом Головного КРУ України № 137 від 20.03.2008 «Про преміювання керівників контрольно-ревізійних управлінь та їх заступників за лютий 2008 року» позивачу встановлено премію за лютий 2008 року в розмірі 0 грн.
Вважаючи протиправним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оголошення догани та встановлення йому премії за лютий 2008 року у розмірі 0 грн, він оскаржив вказані накази в судовому порядку.
36. Так, позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного КРУ України, у якому просив визнати незаконним і скасувати п.1 наказу Головного КРУ України № 159-о від 14.02.2008 «Про притягнення до відповідальності», яким начальнику КРУ в Рівненській обл. ОСОБА_1 оголошено догану; визнати незаконним і скасувати в наказі Головного КРУ України № 137 від 20.03.2008 «Про преміювання керівників контрольно-ревізійних управлінь та їх заступників за лютий 2008 року», запис: «з урахуванням наказу ГоловКРУ України від 14.02.2008 № 159-о «Про притягнення до відповідальності» і п.17 додатку до наказу ГоловКРУ України від 20.03.2008 № 137, яким визначено розмір премії начальникам ОблКРУ за лютий 2008 року», видати новий наказ про виплату начальнику КРУ в Рівненській обл. ОСОБА_1 незаконно позбавленої його премії за лютий 2008 року сумі 1990 грн. 86 коп. і провести перерахунок наступних після позбавлення премії виплат за рахунок КРУ в Рівненській обл.; новоприйнятий наказ довести до відома заступників Голови, керівників структурних підрозділів ГоловКРУ, начальників контрольно-ревізійних управлінь в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі.
37. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.07.2008 у справі № 2-а-2718/2008 позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано п.1 наказу Головного контрольно-ревізійного управління України від 14 лютого 2008 року № 159-о „Про притягнення до відповідальності», в частині оголошення догани начальнику КРУ в Рівненській області ОСОБА_1 .
Визнано незаконним і скасовано наказ Головного контрольно-ревізійного управління України від 20.03.2008 №137 „Про преміювання керівників контрольно-ревізійних управлінь та їх заступників за лютий 2008 року" в частині визначення начальнику КРУ в Рівненській області ОСОБА_1 премії за лютий 2008 року в розмірі 0 грн., винесеного з урахуванням наказу Головного контрольно-ревізійного управління України від 14.02.2008 року N159-о „Про притягнення до відповідальності». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
38. Вказана постанова суду залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2009 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.03.2013.
39. Таким чином, зазначене судове рішення у справі № 2-а-2718/2008 набрало законної сили 08.10.2009, що не заперечується сторонами.
40. Виходячи зі змісту постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 03.07.2008 у справі № 2-а-2718/2008 висновується, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині щодо видання нового наказу про виплату начальнику КРУ в Рівненській області ОСОБА_1 незаконно позбавленої його премії за лютий 2008 року сумі 1990 грн.86 коп. і проведення перерахуку наступних після позбавлення премії виплат за рахунок контрольно-ревізійного управління в Рівненській області, суд першої інстанції зазначав, що в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити, оскільки позивач не обґрунтував розміру визначеної ним премії. Окрім того, суд першої інстанції у справі №  2-а-2718/2008 констатував, що позивачем не коректно сформульовано позовні вимоги.
41. В подальшому, не погодившись із відмовою Державної аудиторської служби України, викладеною у листі № 002500-16/4973-2020 від 17.09.2020, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.
42. В контексті встановлених обставин, суди попередніх інстанцій вірно зауважили, що предметом розгляду у даній справі є виплата Державною аудиторською службою України позивачу премії за лютий 2008 року в сумі 1990 грн. 86 коп. та проведення перерахунку наступних після позбавлення премії платежів.
43. Відтак, предмет позову у цій справі охоплюється частиною позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено за результатом справи № 2-а-2718/2008 незважаючи на зміну їх формулювання.
44. Щодо критерію підставності позовних вимог, то судом першої інстанції було вірно встановлено, що інших підстав звернення до суду з цим позовом позовна заява не містить та позивачем наведено не було.
45. Таким чином, обґрунтованими є висновки судів попередніх інстанцій про наявність таких, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
46. А тому суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, правомірно закрив провадження у цій справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, чим не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
47. Доводи касаційної скарги здебільшого стосуються незгоди із  постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.07.2008 у справі № 2-а-2718/08 в частині відмови у задоволенні позовних вимог, які є ідентичними із заявленими повторно у цій справі. 
48. Таким чином, позивач заявляє про незгоду зі змістом судового рішення у іншій справі, яке набрало законної сили, що суперечить вимогами процесуального закону і не може братись до уваги колегією суддів.
49. Водночас, сформовані в касаційній скарзі вимоги до суду касаційної інстанції (щодо незгоди із постановою  Рівненського окружного адміністративного суду від 03 липня 2008 року по справі №2-а-2718/2008 та її скасування) доводять факт намагання позивача повторно розглянути спір, який адміністративним судом вже був розглянутий в іншій справі.
50. Доводи касаційної скарги про те, що відзив відповідача на його позовну заяву і апеляційну скаргу він не отримував, що позбавило його права дати об`єктивну письмову відповідь, є також необґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджуються факти направлення відповідачем відзиву на позовну заяву, а також відзиву на апеляційну скаргу позивачу (див. а.с. 46, а.с. 88).
51. Відповідно до частин 1 - 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
52. Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
53. Враховуючи наведене, перевіривши за матеріалами адміністративної справи доводи касаційної скарги, Верховний Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм матеріального чи процесуального права, закриваючи провадження у цій справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України. А відтак, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані позивачем судові рішення - без змін.
54. Доводи касаційної скарги висновків цієї постанови та оскаржуваних судових рішень не спростовують.
55. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 242, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359, Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року у справі №460/9758/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду