Справа № 466/12022/21                         Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В. 
Провадження № 22-ц/811/1992/22                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А. 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, приватного виконавця Баірову Наталію Михайлівну про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4595 від 21.10.2020, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. на користь АТ «Альфа-Банк», стягнути з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір, а також витрати за надану професійну правничу допомогу.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21.02.2022, у якому виправлено описку ухвалою цього суду від 08.04.2022, позовні вимоги задоволено.
Визнано виконавчий напис виконавчий напис № 4595 від 21.10.2020, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. на користь АТ «Альфа-Банк» – таким, що не підлягає виконанню.
Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00.
Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 18 000,00 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 липня 2022 року поновлено АТ «Альфа-Банк» строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду. Заяву АТ «Альфа-Банк» про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21.02.2022 у даній справі – залишено без задоволення.
Рішення суду в частині стягнення витрат на правову допомогу оскаржило АТ «Альфа-Банк».
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем не надано:  первинних документів, що підтверджують їх надання та оплату, також начебто надані послуги не підтверджені Актами прийому - передачі наданих послуг, неможливо встановити, що правнича допомога згідно укладеного Договору дійсно надавалась позивачеві в ході розгляду цивільної справи № 466/12022/21. Адвокатом не надано акту прийому-передачі наданих послуг по договору надання правової допомоги, у зв`язку з чим не можливо достовірно встановити, що зазначені у Договорі послуги були надані Адвокатом, та прийняті й оплачені Позивачем. Проаналізувавши текст рішення Шевченківського районного суду м. Львова вбачається, що Позивач та його представник - адвокат Антонів Н. в судове засідання не з`явився, представником подано клопотання до суду в якому просить суд розглядати справу у його відсутність.
Просить рішення суду в частині стягнення витрат на правову допомогу скасувати.
Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.
Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
З матеріалів справи вбачається, що 29.03.2021 між ОСОБА_1 та АО «МТА Партнери» в особі заступника голови Антоніва Н.С. було укладено Договір про надання правової допомоги № Л.21.111.1.70, умовами якого передбачено, що вартість кожної години надання послуг Адвокатського об`єднання становить 1000,00 грн без ПДВ (п.3.2 Договору).
До позовної заяви представником позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.
Представником позивача також подано копію Акту здавання-приймання правової допомоги № Л.21.111.1.70-1 від 22.02.2022 за Договором про надання правової допомоги № Л.21.111.1.70 від 29.03.2021, з якого вбачається, що загальна вартість наданої адвокатом правової допомоги ОСОБА_1 становить 18 000,00 грн.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також — чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 Постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 у справі № 905/1795/18).
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Колегія суддів, дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правову допомогу, прийшла до висновку про необхідність зменшення розміру стягнутих з відповідача витрат на правову допомогу, виходячи з такого.
У копії Акту здавання-приймання правової допомоги № Л.21.111.1.70-1 від 22.02.2022 зазначено, що ОСОБА_1 було надано правову допомогу: підготовка, коригування, оформлення для подання до Шевченківського районного суду м. Львова заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку (строк надання правової допомоги 3 години, сума 3000,00 грн), однак в матеріалах даної справи така заява відсутня.
Також у копії Акту здавання-приймання правової допомоги № Л.21.111.1.70-1 від 22.02.2022 зазначено вид правової допомоги: забезпечення представництва інтересів 21.01.2022 в судовому засіданні Шевченківського районного суду м. Львова (строк надання правової допомоги 1 година, сума 1000,00 грн) та забезпечення представництва інтересів 21.02.2022 в судовому засіданні Шевченківського районного суду м. Львова (строк надання правової допомоги 1 година, сума 1000,00 грн), однак, як вбачається з матеріалів справи, представником позивача – ОСОБА_2 було подано заяви від 21.01.2022 та від 21.02.2022 про розгляд справи за його відсутності.
За таких обставин, відсутні підстави для стягнення вказаних витрат на правову допомогу.
Відтак, колегія суддів прийшла до висновку про стягнення з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 13 000,00 грн. Зазначений розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витрачений адвокатом на виконання робіт та обсягом наданих адвокатом послуг.
В іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції не переглядається. 
Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, рішення суду слід змінити в частині стягнення витрат на правову допомогу та стягнути з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 13 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2022 року змінити в частині стягнення витрат на правову допомогу.
Стягнути з  Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі  13 000,00 грн.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 10.01.2023

Головуючий                                                        
Судді