Справа №573/664/22 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Терещенко О. І.	
Номер провадження 33/816/30/23 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  130 КУпАП 	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України
30 березня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Дейниченко О. М., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 573/664/22 за апеляційною скаргою захисника МІНЕНКА С. А. на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 16.08.2022, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 , 
установив:
У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвокат МІНЕНКО С. А. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_2 , оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, показання свідків є недопустимими доказами та містять суперечності, наявний в матеріалах справи відеозапис не містить серійного номеру боді-камери, дати і часу проведення запису, на ньому не зафіксовані обставини первинного спілкування працівника поліції з ОСОБА_2 , складення протоколу та роз`яснення його прав і обов`язків, як і чіткої відмови від проходження огляду, поліцейські не мали при собі спеціального технічного приладу для проведення огляду.
Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 16.08.2022 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і підданий стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із позбавленням права керування т/з строком і рік. Стягнуто на користь держави 496,20 грн. судового збору.
Згідно постанови судді, 11.07.2022 о 07:00 на автодорозі Суми-Путивль-Глухів км 41+910 ОСОБА_2 керував т/з ГАЗ-3307 д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.
Вислухавши ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 174043 від 11.07.2022, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_2 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на відповідний стан у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:
- показаннями в суді першої інстанції свідка ОСОБА_3 , згідно яких 11.07.2022 спільно з ОСОБА_4 несли службу на блокпосту як представники добровольчого об`єднання тероборони, через який проїжджав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 . Працівники поліції виявили у нього ознаки сп`яніння. Його і ОСОБА_4 запросили бути свідками при проведенні огляду ОСОБА_2 . У їх присутності працівники поліції запропонували останньому «продути драгер» на місці або поїхати в лікарню, на що той відмовився;
- показаннями в суді першої інстанції свідка ОСОБА_4 , згідно яких він з ОСОБА_3 несли службу на блокпосту. Був зупинений водій молоковоза ОСОБА_2 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння. Спочатку розмова поліцейських з водієм була безпосередньо на проїжджій частині дороги, тоді водій з`їхав на узбіччя. Потім їх з ОСОБА_3 покликали поліцейські та сказали, що водій ОСОБА_2 має ознаки сп`яніння, але відмовляється від огляду. У їх присутності поліцейський запропонував ОСОБА_2 на місці «продути драгер» або поїхати в лікарню, на що останній відмовився і сказав, що вживав спиртне, а тому немає сенсу проходити огляд;
- показаннями в суді першої інстанції свідка (працівника поліції) ОСОБА_5 , згідно яких 11.07.2022 він перебував на чергуванні на блокпосту. Вранці вони зупинили водія молоковозу та запропонували йому на місці пройти огляд за допомогою драгера або поїхати у лікарню, на що ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків. У них із собою того дня драгер був. Коли зупиняли автомобіль бодікамера не була увімкнута і момент зупинки не фіксувався;
- відеозаписом з технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксовані обставини відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. 
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».
Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.
Необхідно зауважити, що положення ст. 266 КУпАП не регламентують дії поліцейського та не визначають порядок і форму фіксації ним відмови водія (особи, яка керує т/з) від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а тому у разі вчинення вказаними особами таких дій поліцейському слід керуватись п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (в ред. Постанови КМУ № 888 від 28.10.2015), згідно якого у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_2 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського.
Таким чином, ОСОБА_2 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O’Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.
Є неприйнятними доводи апеляційної скарги захисника щодо недопустимості як доказів показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через те, що вони спільно з працівниками поліції несли службу та одночасно були понятими, а ОСОБА_3 також раніше працював з інспектором поліції ОСОБА_5 , який складав протокол, оскільки вказані обставини жодним чином не свідчать про упередженість, необ`єктивність або ж яку-небудь зацікавленість цих свідків. При цьому не встановлено підстав вважати, що наведені стороною захисту обставини могли якось вплинути на ОСОБА_2 відмовитися від виконання ним вимог п. 2.5 ПДР.
Факт керування ОСОБА_2 т/з та його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована у встановленому законом порядку, тобто обставини, які підлягають доказуванню в цій справі, встановлені не тільки з показань вказаних свідків, але і на підставі інших належних, допустимих і достовірних доказів, які узгоджуються між собою.
Жодних суттєвих суперечностей у показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо обставин зупинки ОСОБА_2 не встановлено, оскільки згідно наявних у справі доказів т/з під керуванням останнього був зупинений на блокпосту, після чого у водія були  виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.
Не можуть бути прийнятими до уваги і твердження апеляційної скарги захисника щодо недопустимості як доказу відеозапису з технічних засобів працівників поліції, оскільки доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ст. 251 КУпАП).
ОСОБА_2 не заперечив того факту, що зафіксовані на відеозаписі події мали місце саме з ним і за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, а відсутність на відеозаписі первинного спілкування працівника поліції з ОСОБА_2 не спростовує вказаних вище висновків та не пливає на наявність в діях останнього складу правопорушення.
Факт роз`яснення працівниками поліції прав ОСОБА_2 підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_2 не відмовлявся від огляду на місці, поліцейські не мали при собі спеціального технічного приладу, а він не міг чекати поки вони його привезуть, оскільки ці обставини повністю спростовуються показаннями свідків та відеозаписом, на підставі яких встановлена відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення – ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
постановив:
Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 16.08.2022 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника МІНЕНКА С. А. на цю постанову – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Суддя 	  В. Ю. Рунов