Справа № 167/657/21 	Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І. І. 	
Провадження № 22-ц/802/324/23  	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
29 березня 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Бовчалюк З.А.,   
суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,
з участю секретаря судового засідання  Власюк О.С.,
представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Надія Володимирівна про визнання недійсним Договору іпотеки від 03 березня 2021 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах представником ОСОБА_2 на ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року,   
      
                                              В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рожищенського районного суду Волинської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_3 ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Н. В. про визнання недійсним Договору іпотеки від 03 березня 2021 року.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 03 листопада 2022 за клопотанням позивача цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Н. В. про визнання недійсним Договору іпотеки від 03 березня 2021 року залишено без розгляду.
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Слободенюк О. В. подала суду заяву про компенсацію витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме: просить стягнути з позивача ОСОБА_3 в користь відповідача ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 46500,00 грн, що складаються із витрат на правничу допомогу адвоката. Заяву мотивує тим, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат. У матеріалах справи міститься копія договору про надання правничої допомоги №05/11/2021-1, ордер №788178 від 11 листопада 2021 року, акт приймання передачі наданих послуг, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у цій справі, а також відзив на позовну заяву, у якому відповідачем заявлено вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від  02 лютого 2023 року у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який діє через свого представника, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким  заяву щодо розподілу судових витрат задовольнити, стягнувши з позивача на користь відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 46500 гривень та судовий збір за подання апеляційної скарги.
Заслухавши представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Н. В. про визнання недійсним Договору іпотеки від 03 березня 2021 року.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 03 листопада 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Н. В. про визнання недійсним Договору іпотеки від 03 березня 2021 року залишено без розгляду. Підставою постановлення даної ухвали слугувала заява представника позивача про залишення позову без розгляду.
В ході розгляду вказаної справи, 18 листопада 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Слободенюк О. В. подала відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову відмовити та стягнути солідарно з позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_3 витрати на оплату правничої допомоги адвоката в сумі 27200 гривень, на підтвердження чого надала копію договору про надання правничої допомоги №05/11/2021-1, додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги від 05 листопада 2021 року, де визначена ціна за послуги юридичного характеру, ордер №788178 від 11 листопада 2021 року, акт приймання передачі наданих послуг.
Згідно з частиною третьою статті 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.
Крім того доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Згідно з частиною шостою статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Виходячи із системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.
Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах від: 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц, від 28 січня 2019 року у справі № 619/1146/17-ц, від 02 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18; Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах: від 09 липня 2019 року в справі № 922/592/17, від 21 січня 2020 року в справі № 922/3422/18, від 21 грудня 2020 року в справі № 922/1001/20; Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах: від 21 листопада 2018 року в справі № 820/4347/17, від 18 березня 2020 року в справі № 280/5628/18.
У заяві з клопотанням про стягнення з позивача судових витрат, понесених відповідачем у даній цивільній справі  представник  відповідача ОСОБА_2 не зазначила, які дії позивача у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи, на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.
Вирішуючи вимоги відповідача про компенсацію судових витрат, понесених відповідачем у даній цивільній справі, суд першої інстанції підставно  виходив з того, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права та  звернення позивача до суду із заявою про залишення її позову  про визнання недійсним договору іпотеки недійсним- без розгляду,  не свідчить про безпідставність та необґрунтованість її позову. Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено, як необґрунтовані дії позивача, так як це її право, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень в його реалізації та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати.
При таких обставинах суд першої інстанції правомірно відмовив у стягненні з позивача на користь відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи.
З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.
Звертаючись до суду із заявою про стягнення витрат на правову допомогу, представник відповідача посилалась лише на частину п`яту статті 142 ЦПК України.
З огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача  на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги зводяться до формальної незгоди з оскаржуваним судовим рішенням та не дають підстав для його скасування, оскільки  не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Враховуючи викладене апеляційний суд погоджується з висновком суду про відсутність правових підстав для  стягненні витрат на правничу допомогу з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 , оскільки він узгоджується з вимогами цивільно-процесуального закону та зроблений на підставі встановлених судом обставин справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
                                              У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах представником ОСОБА_2   залишити без задоволення.
Ухвалу Рожищенського районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року  залишити  без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: