П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5346/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Горовенко Анна Василівна 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
24 березня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просила суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неврахування під час переведення на пенсію державного службовця довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії, виданих Коростенською районною державною адміністрацією Житомирської області від 26.10.2021 за №02-44/1008-Б;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести з 15.12.2021 ОСОБА_3 на пенсію державного службовця, відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії, виданих Коростенською районною державною адміністрацією Житомирської області від 26.10.2021 за №02-44/1008-Б.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 позов задоволено частково, ухвалено: 
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 (Закон  №3723-XII);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, починаючи 16 грудня 2021 року та здійснити відповідну виплату пенсії;
- у задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що пенсія за Законом №3723-XII призначається лише певним категоріям державних службовців при досягненні пенсійного віку і наявності встановленого стажу. Окрім того, позивач не досягла віку 60 років, тому не має права на переведення на пенсію відповідно до Закону №3723-XII. Також вказано, що прийняття заяв на переведення з одного виду пенсії на інший надісланих поштою чинним законодавством не передбачено.
Позивач не подала відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що відповідач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, з 17.04.2016 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
16 грудня 2021 року позивач, шляхом надіслання заяви засобами поштового зв`язку, звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону  №3723-XII.
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом №1934-47237/Б-02/8-0600/22 від 26.01.2022 повідомило позивачу про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до відповідно до Закону №3723-XII, з тих підстав, що пенсія за Законом №3723-XII призначається лише певним категоріям державних службовців при досягненні пенсійного віку і наявності встановленого стажу. Окрім того вказано, що позивач не досягла віку 60 років, тому не має права на переведення на пенсію відповідно до Закону №3723-XII. Також вказано, що прийняття заяв на переведення з одного виду пенсії на інший надісланих поштою чинним законодавством не передбачено.
Позивач не погодилась із вказаною відмовою та звернулась до суду.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, починаючи 16.12.2021.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу"  889-VIII від 10 грудня 2015 року (Закон № 889-VIII), з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.
Пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, якщо особа має стаж на посаді державної служби більше 20 років, то остання має право на призначення пенсії за віком згідно зі ст.37 Закону №3723-XII, а тому, відповідно, наявні правові підстави для переведення з пенсії за віком, призначеної їй відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону № 3723-XII.
Встановлено, що записи у трудовій книжці позивача та довідки Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області у позивача наявний стажу на посаді державної служби понад 20 років.
Оскільки пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII не встановлені жодні вікові обмеження щодо призначення відповідно до статті 37 Закону №3723-XII пенсії за віком особам, які мають відповідний страховий стаж і стаж державної служби, передбачені цими нормами.
Тому, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача про неможливість призначення позивачу обраного нею виду пенсії, а також висновок про те, що зазначене право на пенсію державного службовця набувається лише за умови досягнення пенсійного віку.
Таким чином, позивач має право на пенсію за віком на підставі ст.37 Закону №3723-XII.
Доводи відповідача, що заява позивача надіслана засобами поштового зв`язку, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції.
Так, порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (Порядок 22-1).
Згідно із п. 1.1 Порядку 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Пунктом 1.7 Порядку 22-1 передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.
Отже, положеннями Порядку №22-1 передбачена можливість подачі такої заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ виключно особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою. Натомість, відповідно до п. 1.7 р.1 Порядку № 22-1, якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Таким чином, відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». З метою належного способу захисту порушених прав позивача, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, починаючи 16 грудня 2021 року та здійснити відповідну виплату пенсії.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Мацький Є.М.