ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" лютого 2023 р. м.Київ          Справа№ 910/20824/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Станіка С.Р.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Тищенко О.В. 
 
за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.  
за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 02.02.2023: 
від позивача: Лях Н.В. (в режимі відеоконференції)
від відповідача: Коваль О.С. 
від третьої особи-1: не з`явився;
від третьої особи-2: не з`явився;
від третьої особи-3: не з`явився; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги
Державного підприємства "Гарантований покупець"
на рішення          Господарського суду міста Києва 
від                     14.07.2022 (повний текст складено та підписано 14.07.2022)
у справі          № 910/20824/21 (суддя Гулевець О.В.)
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНГА ЕНЕРДЖІС"
до                    Державного підприємства "Гарантований покупець"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
1.          Кабінет Міністрів України,
2.          Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго",
3.          Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
про    стягнення 671 195,83 грн

                                                            ВСТАНОВИВ: 

Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "СІНГА ЕНЕРДЖІС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" про стягнення 671 195,83 грн.         
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №15037/01 від 12.04.2018, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 440 129,96 грн та 3% річних у розмірі 231       065,87 грн. з посиланням на приписи ст. 526 Цивільного кодексу України. 

Короткий зміст заперечень проти позову
Відповідач проти позову заперечував з огляду на те, що позивачем не доведено дат настання строку виконання зобов`язань щодо оплати електроенергії за спірний період, а тому відповідач вважає, що розрахунок штрафних санкцій є необґрунтований. Також, відповідач стверджує, що із запровадженням 01.07.2019 нової моделі ринку електричної енергії передбачено спеціальний порядок розрахунків за електричну енергію, продану за зеленим тарифом, відповідно до якого повна оплата електроенергії продавця за зеленим тарифом пов`язана з надходженням коштів на рахунок відповідача від оператора системи передачі - ПАТ "НЕК "УКРЕНЕРГО". Також, відповідач звертає увагу, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" визначено спосіб (порядок) виконання зобов`язань з оплати електричної енергії, що виникли станом на 01.08.2020 у відповідача перед виробниками за "зеленим" тарифом, відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років. Відповідач вважає, що невиконання ПАТ "НЕК "УКРЕНЕРГО" спеціальних обов`язків, що передбачені умовами договору, виключає фактичну можливість здійснення повних розрахунків з такими виробниками відповідачем. Крім того,відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру неустойки, 3% річних та інфляційних втрат до 1 гривні. 

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі № 910/20824/21 позовні вимоги задоволено повністю, а саме: стягнуто з Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНГА ЕНЕРДЖІС" інфляційні втрати у розмірі 440 129,96 грн, 3% річних у розмірі 231       065,87 грн та судовий збір у розмірі 10       067,94 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки строк виконання відповідачем свого грошового зобов`язання з остаточного розрахунку за електричну енергію пов`язано саме з фактом затвердження Регулятором розміру вартості послуги, а не з фактом отримання відповідачем акту, і сторонами підписані акти купівлі-продажу електроенергії за квітень 2020 року, за травень 2020 року, червень 2020 року та за липень 2020, НКРЕКП своїми постановами затвердив розмір вартості послуги у вказаних місяцях, а тому строк виконання відповідачем свого грошового зобов`язання станом на момент пред`явлення позову у даній справі є таким, що настав. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з постановленим рішенням, відповідач - Державне підприємство "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (25.07.2022 згідно поштового трекера на конверті, у якому надіслано апеляційну скаргу) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.
В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права ст. ст. 33, 62, 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", ст.ст. 525, 526, 614 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 193, 196, 233 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020 №810-ІХ, ст.ст. 19, 92, 129, 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини та норм процесуального права - ст.ст. 2, 7, 13, 73, 74, 86, 202, 236, параграфи 2-4 Глави 6 Господарського процесуального кодексу України. 
Зокрема, скаржник наголошував на невірності наведеного позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, неврахування строків виникнення зобов`язань у відповідача перед позивачем, з урахуванням п. 10.4 Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, незастосуванні положень ст. 551, 614 ЦК України та ст.. 233 ГК України в частині зменшення нарахованих до стягнення показників до 1 грн.  

Короткий зміст  відзиву на апеляційну скаргу 
15.11.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «СІНГА ЕНЕРДЖІС» надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом до розгляду у відповідності до приписів ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України,  і в якому позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Зокрема, позивач посилався  на те, що: 
- нарахування інфляційних втрат та 3% річних обмежується періодом з 16.07.2021 по 14.11.2021, і відповідні розрахунки здійснені з урахуванням часткових оплат, зокрема і у квітні 2020 року; 
- на момент апеляційного провадження сума боргу у розмірі 23       043       455,80 грн., виходячи з якої  здійснено відповідні нарахування інфляційних втрат та 3% річних, добровільно погашена відповідачем, але з порушенням строків, передбачених договором ; 
- відсутній будь-який нормативних акт, який би на законодавчому рівні встановлював інший порядок та спосіб виконання зобов`язань Державного підприємства «Гарантований покупець» перед позивачем, ніж передбачено укладеним договором ; 
- за укладеним договором  саме відповідач взяв на себе обов`язок купувати усю відпущену електричну енергію, вироблену позивачем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору та Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом.; 
- відповідач не довів належними доказами відсутність своєї вини та, відповідно, необхідність звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання в розумінні ст. 614 ЦК України; 
 -  судом першої інстанції обгрунтовано не застосовано положень ст. 551 ЦК України та ст.. 233 ГК  України. 

Короткий зміст заперечень Державного підприємства «Гарантований покупець»  на відзив  
Через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшли заперечення на відзив, в яких відповідач наголошував, що п. 1.5 Порядку встановлення, перегляду та припинення дії «зеленого тарифу» на електричну енергію для суб`єктів господарської діяльності, споживачів електричної енергії, у тому числі енергетичних кооперативів та приватних домогосподарств, генеруючи установки яких виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.08.2019 № 1817, визначено формулу розрахунку «зеленого тарифу»,  в якій обумовлено, зокрема, застосування у розрахунку середнього курсу гривні до євро за останні 30 календарних днів, що передують даті останнього у попередньому кварталі засідання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, грн. за 100 євро, що визначається також за формулою. Отже, зважаючи на той факт, що в основу формули розрахунку «зеленого» тарифу на кожен період входить курс гривні до євро за відповідні 30 календарних днів, а тому втрати позивача від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом національної валюти, у зв`язку з чим інфляційні втрати стягненню не підлягають. 
Також, з урахуванням характеру діяльності відповідача, будь-яке користування коштами позивача під час виконання відповідачем покладених на нього спеціальних обов`язків із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії - відсутнє. 
Крім того, умовами пункту 10.4 Порядку встановлено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (далі - Послуга), наданої Гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, Гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. Таким чином, обов`язок Гарантованого покупця з оплати 100% вартості відпущеної продавцям за «зеленим» тарифом електричної енергії попереднього розрахункового місяця лише з другого робочого дня після настання останньої з нижченаведених обставин: (1) отримання Гарантованим покупцем підписаного Продавцем акту купівлі продажу електроенергії; (2) затвердження Регулятором розміру вартості Послуги, наданої Гарантованим покупцем у розрахунковому місяці. 
Однак, судом першої інстанції не було досліджено, а позивачем не обгрунтовано дат виникнення зобов`язань відповідача, і відповідно, дати прострочення зобов`язань. 
 Також, відповідач наголошував, що рівень оплат за Договором залежить від отримання Гарантованим покупцем коштів від НЕК «Укренерго», оскільки включення в тариф на послуги з передачі окремої складової витрати на виконання НЕК «Укренерго» спеціальних обов`язків, з урахуванням вказаного вище нормативного регулювання підтверджує те, що надходження коштів за Договорам залежать від НЕК «Укренерго», що безпідставно не було враховано при вирішенні спору та не застосовано приписи ст. 614 Цивільного кодексу України.
Також, скаржник зазначав, що при ухваленні оскаржуваного рішення, яким були задоволені позовні вимоги в повному обсязі, місцевим господарським судом не було застосовано ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, а також помилково не були враховані доводи відповідача щодо наявності підстав для зменшення штрафних санкцій. 

Пояснення по суті спору інших учасників справи 
29.12.2022 Кабінет Міністрів України через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надав письмові пояснення по суті спору, в яких посилався на те, що: 
- розрахунок за електричну енергію за «зеленим» тарифом здійснюється, зокрема, в порядку, визначеному у Законі України «Про ринок електричної енергії» та у відповідності до Порядку купівлі електричної енергії за зеленим тарифом , затвердженого постановою правління Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.04.2019 № 641, які регулюють питання розрахунку з гарантованим покупцем за послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.
20.01.2023 від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено наступне. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг» (далі - НКРЕКП) - є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; державного контролю та застосування заходів впливу; використання інших засобів, передбачених законом.
Відповідно до статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) Кабінет Міністрів України з метою забезпечення загальносуспільних інтересів та виконання гарантій держави щодо купівлі всієї електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим «зеленим» тарифом або за аукціонною ціною, визначає державне підприємство для виконання функцій гарантованого покупця електричної енергії. Фінансування діяльності гарантованого покупця здійснюється в межах кошторису, що затверджується Регулятором.
Гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено «зелений» тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм «зеленим» тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування «зеленого» тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця.
Гарантований покупець зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими споживачами.
Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії за «зеленим» тарифом та за аукціонною ціною, правила функціонування балансуючої групи гарантованого покупця визначаються порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, що затверджується Регулятором.
Для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат гарантованого покупця на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом та за аукціонною ціною гарантований покупець надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.
Така послуга надається гарантованим покупцем протягом строку дії «зеленого» тарифу та строку дії підтримки виробників, які за результатами аукціону набули право на таку підтримку, відповідно до типового договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, форма якого затверджується Регулятором.
Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел здійснюється гарантованим покупцем відповідно до порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії. Розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії затверджується Регулятором.
Гарантований покупець зобов`язаний спрямовувати різницю між доходами та витратами, що виникла під час виконання ним спеціальних обов`язків, на забезпечення покриття власних витрат на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом та за аукціонною ціною або інших спеціальних обов`язків.
Відповідно до частини п`ятої статті 33 Закону передбачено, що тариф на послуги з передачі електричної енергії, зокрема, включає як окремі складові витрати оператора системи передачі, що здійснюються ним у разі покладення на нього спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, та витрати на послугу із зменшення навантаження виробником, який здійснює продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом або за аукціонною ціною.
Згідно з пунктом 9-1 розділу XVII «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону передбачено, що до 01.07.2023 вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, яка надається гарантованим покупцем, визначається з урахуванням різниці між доходами та витратами, що виникла під час виконання гарантованим покупцем покладених на нього Кабінетом Міністрів України спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів (крім спеціальних обов`язків для забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії), відповідно до цього Закону.
Спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії покладаються, зокрема, на ДП «Гарантований покупець» та ПрАТ «НЕК «Укренерго» на строк застосування «зеленого» тарифу, строк дії підтримки виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії, які за результатами аукціону набули право на підтримку.
На виконання положень Закону, НКРЕКП постановою від 26.04.2019 №641 «Про затвердження нормативно-правових актів, що регулюють діяльність гарантованого покупця та купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом та за аукціонною ціною» затвердила Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії (далі - Порядок) та форму типового договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (далі - Договір).
Відповідно до пункту 12.6 глави 12 Порядку, оператор системи передачі протягом одного робочого дня з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, здійснює остаточний розрахунок із гарантованим покупцем із забезпеченням йому 100 % оплати фактично наданої послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за розрахунковий місяць відповідно до розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, затвердженої Регулятором, з урахуванням попередньо сплачених авансових платежів. 
Основним джерелом фінансування діяльності ДП «Гарантований покупець» у частині розрахунків з виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії за куповану електричну енергію (далі - ВДЕ) є здійснення оплати ПрАТ «НЕК «Укренерго» за Послугу, яку ДП «Гарантований покупець» надає оператору системи передачі. Така оплата забезпечується за рахунок передбачених у структурі тарифу оператора системи передачі на послуги з передачі електричної енергії витрат на виконання спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів, зокрема, із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, крім приватних домогосподарств.
01.08.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії» (далі - Закон № 810) яким встановлено, зокрема, що Кабінет Міністрів України:
передбачає у державному бюджеті видатки на фінансову підтримку гарантованого покупця для оплати електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, відповідно до бюджетних запитів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, на підставі розрахунків, наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірі не менше 20 відсотків прогнозної виробітки товарної продукції електричної енергії з альтернативних джерел на відповідний рік;
з метою погашення заборгованості ДП «Гарантований покупець» перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилася станом на 01.08.2020, розробити та подати до Верховної Ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021 - 2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики (далі - ОВДП) з терміном обігу п`ять років.
Також Законом № 810, внесені зміни, зокрема, до Закону України «Про альтернативні джерела енергії». Пунктом 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 810 визначено, що протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості ДП «Гарантований покупець» перед ВДЕ, що утворилася станом на 01.08.2020, Кабінет Міністрів України має розробити та подати до Верховної Ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021 - 2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.
Ураховуючи ситуацію, що складалась на ринку електричної енергії у 2020 році, а саме заборгованість ПрАТ «НЕК «Укренерго» перед ДП «Гарантований покупець», а останнього перед ВДЕ на засіданні НКРЕКП, що проходило у формі відкритого слухання 31.12.2020, прийнято постанови про підписання НКРЕКП договорів (угод) про погашення заборгованості перед АТ «Ощадбанк», АТ «Укрексімбанк», АБ «Укргазбанк» за надання кредитів згідно з Постановою № 1203. У зазначених договорах НКРЕКП виступає гарантом включення витрат на повернення кредитних коштів до структури тарифу на послуги з передачі електричної енергії.
Також, повідомлено у поясненнях, що НКРЕКП прийнято постанову 25.06.2021 № 1052 «Про застереження ПрАТ «НЕК «Укренерго» щодо недопущення надалі недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, порушення Ліцензійних умов з передачі електричної енергії, та здійснення заходів державного регулювання», згідно з якою НКРЕКП прийматиме рішення щодо коригування витрат при перегляді тарифу на послуги з передачі електричної енергії з урахуванням сум надлишково отриманого/недоотриманого доходу ПрАТ «НЕК «Укренерго» від здійснення діяльності з передачі електричної енергії.
Так, підпунктом 2 пункту 3 зазначеної постанови визначено, що НКРЕКП при встановленні (перегляді) тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПрАТ «НЕК «Укренерго» на 2022 - 2024 роки має врахувати суму дефіциту коштів за статтею «Витрати на виконання спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів», визначену за результатами вказаної перевірки, зменшену на суму погашення заборгованості ДП «Гарантований покупець» перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилась станом на 0Е08.2020, за рахунок облігацій внутрішньої державної позики згідно з пунктом 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 810.
Також, Кабінет Міністрів України постановою від 11.10 2021 № 1049 «Про надання у 2021 році державної гарантії за зобов`язаннями ПрАТ «НЕК «Укренерго» (далі - постанова № 1049) надав ПрАТ «НЕК «Укренерго» державну гарантію на випуск облігацій обсягом до 22,8 млрд грн для погашення боргів за вироблену з відновлюваних джерел електроенергію за «зеленим» тарифом.
Відповідно до пункту 5 постанови № 1049, Міністерство енергетики України разом з ПрАТ «НЕК «Укренерго» та ДП «Еарантований покупець» мають забезпечити спрямування запозичених коштів на погашення заборгованості, яка відповідно до договорів купівлі-продажу електроенергії за «зеленим» тарифом, укладених між ДП «Гарантований покупець» та ВДЕ.
Додатково повідомлено, що відповідно до інформації наданої ДП «Гарантований покупець» станом на 31.12.2022 ДП «Гарантований покупець» здійснено оплату ВДЕ за 2020 рік у повному обсязі.

          Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 28.07.2022, апеляційну скаргу Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Станік С.Р., суддів Тищенко О.В.,           Тарасенко К.В. 
При дослідженні апеляційної скарги судом встановлено, що скаржник просить скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі № 910/20824/21, яким задоволено позовні вимоги повністю, а саме: стягнуто з Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю        "СІНГА ЕНЕРДЖІС"           інфляційні втрати у розмірі 440       129,96 грн, 3% річних у розмірі 231       065,87 грн та судовий збір у розмірі 10       067,94 грн.та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Крім того, скаржник подав клопотання про відстрочення сплати судового збору та здійснив направлення копії апеляційних скарг учасникам справи за певною адресою.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/20824/21 та невідкладно надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційних скарг, які визначені главою           1           розділу Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі № 910/20824/21.
17.08.2022 на виконання ухвали з суду першої інстанції до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/20834/21.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2022 апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі № 910/20824/21 залишено без руху, надано скаржнику строк протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати до суду докази сплати судового збору у розмірі           15          101, 91 грн. за           подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі № 910/20824/21, яке оскаржується в повному обсязі.
27.08.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжне доручення № 856 від 22.09.2022 про оплату судового збору в розмірі 15          101 (п`ятнадцять тисяч сто одна) грн. 91 коп. за подання апеляційної скарги Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі № 910/20824/21.
В свою чергу,           головуючий суддя Станік С.Р. з 03.10.2022 по 17.10.2022 включно перебував у відпустці, суддя учасник колегії суддів Тищенко О.В. перебувала у відпустці з 28.09.2022 по 14.10.2022 і вирішення питання стосовно поданої апеляційної скарги здійснюється після виходу суддів з відпусток.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/20824/21 за апеляційною скаргою Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022, встановлено учасникам справи процесуальні строки на подання відзивів, заяв та клопотань, розгляд справи призначено на 22.11.2022. 
У зв`язку з перебуванням з 21.11.2022 по 25.11.2022 у відпустці судді Тарасенко К.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, здійснити розгляд справи у визначеному складі - неможливо.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 21.11.2022, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік           С.Р. (суддя-доповідач), судді Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 справу № 910/20824/21 за  апеляційною скаргою Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю., розгляд справи вирішено здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 22.11.2022. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНГА ЕНЕРДЖІС" про проведення судового засідання у справі № 910/20824/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 розгляд справи відкладено до 13.12.2022. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНГА ЕНЕРДЖІС" про проведення судового засідання у справі № 910/20824/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 залучено до участі у справі № 910/20824/21 у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 1. Кабінет Міністрів України (01008, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛА ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 12/2, код ЄДРПОУ: 00019442); 2. Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25, код ЄДРПОУ: 00100227); 3. Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, місто Київ, ВУЛИЦЯ СМОЛЕНСЬКА, будинок 19, код ЄДРПОУ: 39369133), розгляд справи відкладено на 02.02.2023. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНГА ЕНЕРДЖІС" про проведення судового засідання у справі № 910/20824/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
В судове засідання 02.02.2023 з`явився представник позивача, а представник відповідача приймав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.  
Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а також Кабінету Міністрів України  в судове засідання 02.02.2023 представників - не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином , зокрема за допомогою електронних засобів зв`язку у зв`язку з відсутністю в суді видатків на фінансування відправлення засобами поштового зв`язку відповідної кореспонденції.
Крім того, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" у письмових поясненнях , які надійшли до суду апеляційної інстанції, просило здійснювати розгляд справи без участі представника. 
 У відповідності до вимог ч. 5  статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки про дату та місце розгляду справи учасники спору повідомлялись належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності представників Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. 
Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, а тому суд апеляційної інстанції  дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду справи - відсутні. 
          Представник скаржника (відповідача)- Державного підприємства "Гарантований  покупець"  в судовому засіданні 02.02.2023 підтримав доводи апеляційної скарги,  просив скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених в апеляційній скарзі.  
          Представник позивача  в судовому засіданні  просив залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
           
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Державне підприємство "Гарантований покупець" є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії на провадження діяльності зі здійснення функцій гарантованого покупця, у відповідності до Закону України "Про ринок електричної енергії" зобов`язаний купувати електричну енергію у виробників, яким встановлено "зелений" тариф, а також у виробників за аукціонною ціною та виконувати інші функції, визначені законодавством.         
12.04.2018 між Державним підприємством "Енергоринок" (ДПЕ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сінга Енерджіс" (ВАД, позивач) укладено договір № 15037/01 (надалі - договір), у відповідності до п. 1.1 якого ВАД зобов`язався продавати, а ДПЕ зобов`язався купувати електроенергію, вироблену ВАД, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору.         
30.06.2019 між Державним підприємством "Енергоринок" (ДПЕ), Товариством з обмеженою відповідальністю "Сінга Енерджіс" (виробник за "зеленим" тарифом) та Державним підприємством "Гарантований покупець" (гарантований покупець, відповідач) з метою приведення договору у відповідність до Типового договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом між Гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, що виробляє електричну енергію з використанням альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою НКРКП від 26.04.2019 року № 641 (надалі - Порядок) було укладено додаткову угоду № 194/01 до договору, відповідно до умов якої права покупця електричної енергії за укладеним договором перейшли до державного підприємства "Гарантований покупець".
Підписанням додаткової угоди № 194/01 від 30.06.2019 сторони дійшли згоди замінити статті 1-10 договору статтями 1-8 в новій редакції.         
Так, пунктом 1 додаткової угоди № 194/01 від 30.06.2019 предметом договору сторони визначили, що виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а Державне підприємство "Гарантований покупець" зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом затвердженого постановою НКРЕП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок).         
У подальшому в зв`язку із змінами, що вносилися до Типового договору сторонами внесені зміни до договору додатковими угодами № 2002/01 від 28.12.2019, № 878/01/20 від 31.03.2020, № 1097/01/21 від 05.03.2021.         
Згідно п. 1.1. договору в редакції додаткової угоди № 878/01/20 від 31.03.2020 сторони передбачили "За цим договором продавець "за зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а Гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, в тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 № 2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами).
Положенням п. 3.3 договору в редакції додаткової угоди №878/01/20 від 31.03.2020 встановлено, що оплата товарної продукції (електричної енергії) купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюється відповідно до положень глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.         
Згідно з п. 10.1 Порядку до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7. та 8.8. глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.         
До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7. та 8.8. глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.         
Пунктом 10.4. Порядку передбачено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює, остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.
На виконання умов укладеного договору позивачем було продано відповідачу електричну енергію:         
- в квітні 2020 року на суму 7 977 862,27 грн. (в т.ч. ПДВ 1 329 643,71 грн.);
- в травні 2020 року на суму 9 169 235,66 грн. (в т.ч. ПДВ 1 528 205,94 грн);
- в червні 2020 року на суму 7 836 749,89 грн. (в т.ч. ПДВ 1 306 124,98 грн);
- в липні 2020 року на суму 6 537 865,13 грн. (в т.ч. ПДВ 1089 644,19 грн.).
У зв`язку зі неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання по оплаті за договором №15037/01 від 12.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сінга Енерджіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 30 666 184, 60 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), яка складається з: 23 043 455, 80 грн - основний борг за актами купівлі-продажу електроенергії за квітень 2020 - липень 2020, 1 844 715, 69 грн - пеня за прострочення оплати, 2 790 481, 67 грн - інфляційні збитки, 870 467, 96 грн - 3 % річних, 2 117 063, 48 грн - штраф.
Враховуючи прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за договором №15037/01 від 12.04.2018, яке встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 у справі №910/12098/21, позивачем заявлено до стягнення з відповідача нараховані 3% річних у розмірі 231       065, 88 грн та інфляційні втрати у розмірі 440       129,99 грн.         
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 у справі №910/12098/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінга Енерджіс" задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінга Енерджіс" заборгованість в розмірі 23 043 455 (двадцять три мільйони сорок три тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн 80 коп., 3 % річних в розмірі 870 467 (вісімсот сімдесят тисяч чотириста шістдесят сім) грн 96 коп., інфляційні втрати в розмірі 2 790 481 (два мільйони сімсот дев`яносто тисяч чотириста вісімдесят один) грн 67 коп., пеню в розмірі 922 357 (дев`ятсот двадцять дві тисячі триста п`ятдесят сім) грн 84 коп., штрафу в розмірі 1 058 531 (один мільйон п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять один) грн 74 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 459 922 (чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять два) грн. 77 коп, в іншій частині позову відмовлено, у зв`язку із задоволенням клопотанням про зменшення розміру пені, штрафу на 50%.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/12098/21 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду м. Києва від 10.11.2021.  
При цьому, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, учасниками спору не заперечувалось, що на момент апеляційного провадження сума боргу у розмірі 23       043       455,80 грн., виходячи з якої  здійснено відповідні нарахування інфляційних втрат та 3% річних у даній справі, добровільно погашена відповідачем, але з порушенням строків, передбачених договором.  

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд  дійшов наступних висновків. 
Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства         
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.         
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).         
Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.         
Згідно з ч. 2 ст. 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.         
Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.         
Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (ч.ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України).         
Як вірно встановлено судом першої інстанції і що перевірено судом апеляційної інстанції, позивачем було здійснено поставку електричної енергії відповідачу, а саме: в квітні 2020 року на суму 7 977 862,27 грн. (в т.ч. ПДВ 1 329 643,71 грн.), в травні 2020 року на суму 9 169 235,66 грн. (в т.ч. ПДВ 1 528 205,94 грн), в червні 2020 року на суму 7 836 749,89 грн.( в т.ч. ПДВ 1 306 124,98 грн), в липні 2020 року на суму 6 537 865, 13 грн. ( в т.ч. ПДВ 1089 644,19 грн.). 
Факт постачання електричної енергії підтверджуються підписаними сторонами договору без будь-яких зауважень актів купівлі-продажу електроенергії від 30.04.2020, від 31.05.2020, від 30.06.2020, від 31.07.2020. 
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що електроенергія за актами купівлі-продажу була оплачена відповідачем частково, зокрема: 
1) за електроенергію, відпущену в квітні 2020 року - платіжними дорученнями № 24 236 від 16.04.2020 на суму 104 289,78 грн, № 25 442 від 24.04.2020 на суму 244 729,60 грн, № 119 019 від 29.04.2021 на суму 743 450,22 грн, № 120 235 від 29.04.2021 на суму 1 172 472,19 грн, № 115 745 від 31.03.2021 на суму 2 229 839,49 грн, № 105 747 на суму 1 131 710, 50 грн. Заборгованість за відпущену електроенергію в квітні 2020 року складає 2 151 481, 59 грн; 
2) за електроенергію відпущену в травні 2020 року - платіжними дорученнями № 29 937 від 25.05.2020 на суму 274 742,91 грн, № 29 270 від 15.05.2020 на суму 111 810, 44 грн. Заборгованість за відпущену в травні 2020 року електроенергію складає 8 782 696, 19 грн; 
3) за електроенергію відпущену в червні 2020 року - платіжними дорученнями № 32914 від 25.06.2020 на суму 128 954,05 грн, № 32 499 від 15.06.2020 на суму 157 328,85 грн. Заборгованість за відпущену в червні 2020 року електроенергію складає 7 550 466, 99 грн; 
4) за електроенергію відпущену в липні 2020 року - платіжними дорученнями № 38 643 від 24.07.2020 на суму 129 123,37 грн, № 36 510 від 15.07.2020 на суму 127 094,66 грн. Заборгованість за відпущену електроенергію в липні 2020 року електроенергію складає 6 281 647,10 грн.
Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, і що підтверджується наявними матеріалами справи, загальна сума основного боргу відповідача у квітні 2020 року, травні 2020 року, червні 2020 року та липні 2020 року за договором №15037/01 від 12.04.2018 складає 23 043 455, 80 грн. 
Крім того, при встановленні остаточної суми боргу відповідача, судом першої інстанції було обгрунтовано враховано наявний в матеріалах справи акт звірки розрахунків станом на 30.09.2021, який підписаний та скріплений печатками сторонами без зауважень. 
Доводи відповідача стосовно невірності розрахунків позивача та не врахування часткової оплати відповідачем у розмірі 1         722         836,07 грн, - є необгрунтованими та правомірно були відхилені судом першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки у зв`язку із сплатою відповідачем частини боргу у розмірі 1       722         836,07 грн, основний борг  відповідача становить 23 043 455, 80 грн., і вказаний розмір суми основного боргу є документально підтвердженим і не спростованим відповідачем.
При цьому, суд апеляційної інстанції також враховує і те, що учасниками спору не заперечувалось, що на момент апеляційного провадження сума боргу у розмірі 23       043       455,80 грн., виходячи з якої  здійснено відповідні нарахування інфляційних втрат та 3% річних у даній справі, добровільно погашена відповідачем, але з порушенням строків, передбачених договором.  
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).         
Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.         
Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.         
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.         
Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.         
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).         
Постановою НКРЕКП від 27.05.2020 № 995 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у квітні 2020 року», затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у квітні 2020 року, отже, відповідач зобов`язаний провести остаточний розрахунок за поставку електричної енергії у квітні 2020 року у строк по 29.05.2020 року (включно).         
Постановою НКРЕКП від 24.06.2020 № 1211 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у травні 2020 року» затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у травні 2020 року, отже, відповідач зобов`язаний  провести остаточний розрахунок за поставку електричної енергії у травні 2020 року у строк по 26.06.2020 року (включно).         
Постановою НКРЕКП від 22.07.2020 № 1435 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у червні 2020 року», затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у червні 2020 року, отже, відповідач зобов`язаний провести з ТОВ "Сінга Енерджіс" остаточний розрахунок за поставку електричної енергії у червні 2020 року у строк по 24.07.2020 року (включно).         
Постановою НКРЕКП від 19.08.2020 № 1600 «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» у липні 2020 року», затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у липні 2020 року, отже, відповідач зобов`язаний провести остаточний розрахунок за поставку електричної енергії у липні 2020 року у строк по 21.08.2020 року (включно).         
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з огляду на встановлені договором строки оплати та враховуючи норми чинного законодавства, погоджений сторонами порядок оплати за відпущену електричну енергію є таким, що настав в розумінні умов договору та приписів ст. 530 Цивільного кодексу України.         
Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем 15.11.2021 сплачено основний борг за договором №15037/01 від 12.04.2018 у розмірі 23         043         455,80 грн.
Доводи скаржника про пов`язаність обставин отримання ним актів купівлі - продажу електроенергії зі строком виконання ним своїх грошових зобов`язань з її оплати, судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне.           
Так, строк виконання відповідачем свого грошового зобов`язання з остаточного розрахунку за електричну енергію пов`язано саме з фактом затвердження Регулятором розміру вартості послуги, а не з фактом отримання відповідачем акту.         
Як підтверджується наявними матеріалами справи, сторонами підписані акти купівлі-продажу електроенергії за квітень 2020 року, за травень 2020 року, червень 2020 року та за липень 2020 року на відповідні суми.
В свою чергу, як зазначено вище, НКРЕКП своїми постановами затвердив розмір вартості послуги у вказаних місяцях, а тому строк виконання відповідачем свого грошового зобов`язання станом на момент пред`явлення позову у даній справі є таким, що настав.         
Таким чином, доводи відповідача обгрунтовано відхилені судом першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.  
Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.         
Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").         
Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. п. 3.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").         
Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, здійснений позивачем за період з 16.07.2021 по 14.11.2021, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розрахунки інфляційних втрат та 3% річних є арифметично вірними, є вірними стосовно сум строків і ставок нарахувань, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення вказаних показників є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню.  
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилався на те, що порушення Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" зобов`язань щодо оплати вартості електричної енергії за "зеленим" тарифом, виключає фактичну можливість здійснення повних розрахунків відповідача з виробниками.         
Суд апеляційної інстанції вказані доводи скаржника відхиляє як необгрунтовані, з огляду на наступне. 
Ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, та відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.         
Договором №15037/01 від 12.04.2021 саме на відповідача покладено обов`язок здійснювати оплату відпущеної електричної енергії, виробленою продавцем за "зеленим" тарифом, а також відповідно до Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКЕКП від 26.04.2019 № 641.         
Доводи скаржника стосовно того, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, -  обгрунтовані відхилені судом першої інстанції, а також відхиляються і судом апеляційної інстанції з огляду на те, що недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника без підтвердження цього належними доказами, яких відповідачем надано не було, не є підставою для звільнення відповідача у даній справі від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії за "зеленим тарифом".        
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність обумовлених законом підстав для застосування у спірних правовідносинах приписів ст. 614 Цивільного кодексу України, а тому доводи скаржника в цій частині також відхиляються як безпідставні та такі, що не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Судом першої інстанції також правомірно відхилені і доводи відповідача про те, що виконання грошових зобов`язань відповідача перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.         
Відповідно до пункту 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020, що набрав чинності 01.08.2020, Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості державного підприємства "Гарантований покупець" перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилась станом на 1 серпня 2020 року, доручено розробити та подати до Верховної ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.         
При цьому, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що відсутність нормативного акту, який би на законодавчому рівні встановлював інший порядок та спосіб виконання зобов`язань Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" перед позивачем, ніж передбачено договором та Порядком.         
Водночас, відповідачем   в суді першої інстанції заявлено про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат до 1 гривні, у задоволенні якого відповідачу також було відмовлено, з чим скаржник також не погодився в апеляційній скарзі. Крім того, у запереченнях на відзив скаржник також просив зменшити вказані показники до 1 грн. в суді апеляційної інстанції. 
Суд апеляційної інстанції щодо вказаних доводів скаржника дійшов наступних висновків. 
Стаття 625 входить до розділу I "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 Цивільного кодексу України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.         
Згідно з усталеною судовою практикою нарахування на суму боргу трьох процентів річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.         
Таких висновків у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, у постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц, у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.         
Відтак, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат не є санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та у отриманні компенсації від боржника.         
Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.05.2018 у справі № 904/4593/17, від 13.06.2018 у справі № 912/2708/17, від 22.11.2018 у справі № 903/962/17, від 23.05.2018 у справі № 908/660/17, від 05.08.2020 у справі №757/12160/17-ц, від 02.09.2020 у справі № 802/1349/17-а, від 22.04.2020 у справі № 922/795/19, від 19.12.2019 у справі № 911/2845/18.         
Отже, заходи відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є неустойкою чи штрафними санкціями, тому не можуть бути зменшені судом на підставі ст. 233 Господарського кодексу України, ст. 551 Цивільного кодексу України.         
При цьому, скаржник посилався на те, п. 1.5 Порядку встановлення, перегляду та припинення дії «зеленого тарифу» на електричну енергію для суб`єктів господарської діяльності, споживачів електричної енергії, у тому числі енергетичних кооперативів та приватних домогосподарств, генеруючи установки яких виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.08.2019 № 1817, визначено формулу розрахунку «зеленого тарифу»,  в якій обумовлено, зокрема, застосування у розрахунку середнього курсу гривні до євро за останні 30 календарних днів, що передують даті останнього у попередньому кварталі засідання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, грн. за 100 євро, що визначається також за формулою. Отже, скаржник посилався на те, що зважаючи на той факт, що в основу формули розрахунку «зеленого» тарифу на кожен період входить курс гривні до євро за відповідні 30 календарних днів, а тому втрати позивача від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом національної валюти, у зв`язку з чим інфляційні втрати стягненню не підлягають. 
Доводи скаржника у цій частині судом апеляційної інстанції відхиляються як необґрунтовані, з огляду на наступне. 
Ст. 189 Господарського кодексу України встановлено, що ціна в цьому Кодексі є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.
Ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Ч.1, 2 ст. 533 Цивільного кодексу України визначено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
В свою чергу, пунктом 1.5 Порядку встановлення, перегляду та припинення дії «зеленого тарифу» на електричну енергію для суб`єктів господарської діяльності, споживачів електричної енергії, у тому числі енергетичних кооперативів та приватних домогосподарств, генеруючи установки яких виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.08.2019 № 1817, визначено саме формулу визначення «зеленого» тарифу, тобто ціни відповідного товару, яка формується внаслідок арифметичної взаємодії визначених формулою показників у гривневий еквівалент, що узгоджується з приписами ст. 533 Цивільного кодексу України. 
Отже, визначений пунктом 1.5 Порядку тариф - є ціною в розумінні ст. 189 Господарського кодексу України, а несплата такої ціни є невиконанням грошового зобов`язання, відповідальність за невиконання якого обумовлена ст. 625 Цивільного кодексу України. При цьому, обумовлена ст. 625 Цивільного кодексу України відповідальність за порушення грошового зобов`язання не може входити до самого грошового зобов`язання при формуванні такого у тарифі за визначеною законом формулою, а наявність у формулі розрахунку «зеленого» тарифу на кожен період входить курс гривні до євро за відповідні 30 календарних днів - є відповідним показником при розрахунку «зеленого» тарифу і не носить/не замінює обумовлену ст. 625 Цивільного кодексу України відповідальність за порушення грошового зобов`язання, сформованого за визначеною формулою.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру 3 % річних та інфляційних втрат до 1 гривні, і у суду апеляційної інстанції також відсутні обумовлені законом підстави для задоволення такого клопотання на стадії апеляційного розгляду справи. 
При цьому, як свідчать матеріали справи, нарахування інфляційних втрат загалом на суму  та 3% річних обмежується періодом з 16.07.2021 по 14.11.2021, і відповідні розрахунки здійснені у вказаний період з урахуванням часткових оплат, зокрема і у квітні 2020 року, зокрема: 
- за квітень 2020 року - нарахування на суму боргу 428       645,52 грн. інфляційних втрат - в сумі 8       187,12 грн., 3% річних - 4       298,19 грн.; 
- за травень 2020 року - нарахування на суму боргу - 8       782       696,16 грн.: інфляційних втрат - в сумі 167       749,49 грн. грн., 3% річних - 88       067,58  грн.; 
- за червень 2020 року - нарахування на суму боргу 7       550       466,99 грн.: інфляційні втрати - 144       213,90 грн., 3% річних - 75       711,52 грн.; 
- за липень 2020 року - нарахування на суму боргу 6       281       647,10 грн.: інфляційні втрати - 119       979,46 грн., 3% річних - 62       988,57 грн.
Також,  Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 зазначено, що господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань. 
Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.
З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.
Доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не було застосовано положень ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України в частині зменшення нарахованих 3% річних та інфляційних втрат - судом апеляційної інстанції також відхиляються, з огляду на безпідставність та необґрунтованість тверджень скаржника в цій частині та їх недоведеність належними засобами доказування в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідні твердження скаржника спростовуються тим, що загальна сума заборгованості за договором складала 23       043       455,80 грн., яка була сплачена відповідачем, заявлені позивачем до стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат не є невиправдано обтяжливими чи непосильними в контексті встановлених обставин справи, і не приводить до явно нерозумних і несправедливих наслідків, а також стягнення вказаних сум не порушує розумного балансу між інтересами боржника та кредитора, а лише сприяє встановленню та посиленню договірної дисципліни між сторонами.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд надав учасникам спору вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.  
Отже, усі доводи, посилання та обгрунтування учасників справи судом апеляційної інстанції враховані при вирішенні спору, проте, є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та висновків суду апеляційної інстанції у даній постанові щодо спірних правовідносин учасників справи, а судом першої інстанції, в свою чергу, надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтоване рішення у відповідності до ст. 86  Господарського процесуального кодексу України, яким  задоволено позовні вимоги та стягнуто з відповідача на користь позивача  інфляційні втрати у розмірі 440 129,96 грн та 3% річних у розмірі 231       065,87 грн, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.              Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.              (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.              Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що  доводи скаржника  викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у  зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення  Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі № 910/20824/21, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги. 

Розподіл судових витрат
Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на  скаржника. 

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу  Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі № 910/20824/21   - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі № 910/20824/21   - залишити без змін. 
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Державним підприємством "Гарантований покупець".
4. Матеріали справи № 910/20824/21  повернути до Господарського суду м. Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. 
Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
          Повний текст постанови підписано:  13.03.2023.

Головуючий суддя                                                                      С.Р. Станік 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                О.В. Тищенко