ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/13875/19  Номер провадження 22-ц/814/306/23	Головуючий у 1-й інстанції  Штих Т. В.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.
суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України
на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2021 року, постановлене суддею Штих Т.В.
по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харків "Шляхрембуд", Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім", Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Орлов О.О. звернувся до суду з даним позовом в якому просив стягнути солідарно з Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд», Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 суму заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 34 578,30 грн., яка складається зі шкоди, завданої пошкодженням автомобіля у сумі 33 278,30 грн. та витрат у зв`язку із проведенням автотоварознавчого дослідження у сумі 1 300,00 грн.; стягнути з комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «Шляхрембуд» на користь ОСОБА_1 суму заподіяної моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн; здійснити розподіл судових витрат.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.09.2018 о 12 год. 00 хв. позивачу було завдано матеріальну шкоду у розмірі 33278,30 грн. Факт заподіяння шкоди підтверджується звітом оцінювача ФОП ОСОБА_2 № 358/2018 від 03.10.2018, а також рахунком на оплату ремонту автомобіля на загальну суму 38495 грн. Окрім того, позивач поніс додаткові витрати в розмірі 1300 грн. пов`язані з проведенням автотоварознавчого дослідження та йому завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює у 10000 грн.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2021 року позов  ОСОБА_1 до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД», Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено частково.
Стягнуто солідарно з Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД», Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 33 278, 30 грн. 
Стягнуто з Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 2000,00 грн.
Стягнуто з Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД», Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», Моторного (транспортного) страхового бюро України в рівних частинах на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 гривень по 256,13 гривень з кожного.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з даним рішенням місцевого суду його в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду оскаржило Моторне (транспортне) страхове бюро України, просило скасувати його в частині задоволених до нього позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є неналежним відповідачем у справі. Вказано, що у деліктному зобов?язанні, яке виникло внаслідок ДТП зобов?язуючими суб?єктами, та відповідно належними відповідачами, є винна особа (безпоседній заподіювач шкоди), роботодавець – Комунальне підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД» та Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» (страхова компанія в якої застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 ).
Вказано, що ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає виключний перелік регламентних виплат, що здійснюються МТСБУ, зокрема у разі недостатності коштів та майна страховика – повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Зазначено, що позивачем не надано доказів того, що ПАТ «СК «Київський страховий дім» визнано банкрутом та/або ліквідовано, не надано доказів неплатоспроможності страховика (недостатності коштів та майна страховика для виконання його зобов`язань), тому підстави для задоволення позовних вимог до МТСБУ відсутні.
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду – Полтавському апеляційному суду.
Протоколом розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 29 червня 2022 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Кузнєцова О.Ю. судді: Гальонкін С.А., Хіль Л.М.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України, тому в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається його законність та обгрунтованість.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення місцевого суду в оскаржуваній частині не відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 01.09.2018 приблизно о 12 год. 00 хв. по вулиці Римарській, біля будинку 23-А в м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_1 та знаходився під керуванням водія ОСОБА_4 , та автомобіля марки МАЗ-555102-223, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності КП «ШЛЯХРЕМБУД», під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження.
Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 07 грудня 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 було закрите у зв`язку з закінченням строків притягнення до відповідальності.
Відповідно до висновку експертного дослідження № 12-ВС/18 від 10.09.2018 за результатами автотехнічного дослідження, проведеного Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, водій МАЗ ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти зіткненню виконанням вимог п.п. 10.1, 10, 11 ПДР України. Водій автомобіля Skoda ОСОБА_4 не мав технічної можливості запобігти зіткненню виконанням вимог ПДР України. У діях водія автомобіля МАЗ ОСОБА_3 є невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.11 ПДР України, які, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з подією цієї ДТП. У діях водія автомобіля Skoda ОСОБА_4 немає невідповідностей вимогам  ПДР України, які, з технічної точки зору, знаходилися б у причинному зв`язку з подією даної ДТП.
Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AK6865495 цивільно-правова відповідальність КП «ШЛЯХРЕМБУД», як власника автомобіля МАЗ-555102-223, д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім».
Відповідно до підпункту «ґ» пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на умовах, визначених цим Законом, шкоду відшкодовує МТСБУ (Моторне (транспортне) страхове бюро України) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.
Задовольняючи позовну вимогу щодо стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у сумі 33278,30 грн., місцевий суд прийшов до висновку, що КП «ШЛЯХРЕМБУД» як власник автомобіля МАЗ-555102-223, д.н.з. НОМЕР_2 , МТСБУ (Моторне (транспортне) страхове бюро України) та ПрАТ «Київський страховий дім» несуть солідарну відповідальність за заподіяну позивачу шкоду.
Колегія суддів не погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
У ст. 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).
Разом з тим, в Україні діє інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, метою якого є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Питання пов`язані з даним видом страхування регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням винною особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону).
За змістом вищевказаного закону (ст. ст. 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому, відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження  № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду вказала, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.
Згідно з пунктами 20.2, 20.3 статті 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика за його власним рішенням визначені договором обов`язки цього страховика виконує ліквідаційна комісія. У разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.
Відповідно до підпункту «ґ» пункту 41.1, підпункту «а» пункту 41.2 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Отже, обов`язок з виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності покладено на страхову компанію до завершення процедури її ліквідації в особі ліквідаційної комісії, а в разі недостатності коштів (майна) - на МТСБУ.
МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовує шкоду за страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований (виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань); в інших випадках страховик зобов`язаний самостійно відшкодувати шкоду, у тому числі в процедурі банкрутства та ліквідації як юридичної особи.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачає обов`язку МТСБУ на відшкодування шкоди замість виключеного члена у випадку виключення зі складу членів МТСБУ з інших підстав, і в цих випадках страховик повинен нести матеріальну відповідальність самостійно на загальних підставах.
Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21), зокрема у пунктах 89, 90, 91, а також у постановах Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 489/4987/19 (провадження № 61-14454св21) та у справі № 607/5938/20 (провадження № 61-10115св21).
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріали справи не містять відомостей про ліквідацію страховика ПрАТ «Київський страховий дім» та недостатність коштів та майна страховика для виплати страхового відшкодування.
Зазначена обставина у силу вимог положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» унеможливлює покладення на МТСБУ обов`язку щодо виплати страхового відшкодування у примусовому порядку.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП з Моторного (транспортного) страхового бюро України є необґрунтованим та ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права, тому в цій частині підлягає скасуванню, із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України залишено без задоволення, тому наявні підстави також і для скасування рішення суду в частині стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України судового збору у сумі 256,13 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
За розгляд справи в суді апеляційної інстанції Моторним (транспортним) страховим бюро України було сплачено судовий збір у сумі 1152,60 грн. який, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з позивача на його користь. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2021 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди заподіяною ДТП, щодо солідарного стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальної шкоди в розмірі 33278,30 грн., судового збору у сумі 256,12 грн. скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди заподіяною ДТП залишити без задоволення.
В іншій частині рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2021 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у сумі 1152,60 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                        О. Ю. Кузнєцова

Судді:                                                                     С. А. Гальонкін

Л. М. Хіль