Номер провадження: 22-ц/813/3902/23 
Справа № 503/877/22
Головуючий у першій інстанції Вороненко Д.В.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                         Назарової М.В.,
суддів:                                 Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря                 Пінькової К.Ю.,
учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідач – Кодимська міська рада Подільського району Одеської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 28 вересня 2022 року, ухваленого Кодимським районним судом Одеської області у складі: судді Вороненка Д.В. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат - ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відкрилась спадщина на майно, належне спадкодавцеві. Позивач є спадкоємцем спадкодавця ОСОБА_2 за законом другої черги, оскільки останній не був одружений та не мав дітей, заповіт за життя не складав. В передбачений законом шестимісячний строк позивач не подав заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що на момент смерті його братом був втрачений паспорт, а сам позивач не міг отримати свідоцтво про смерть свого брата. Позивач у червні 2022 року звертався до суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть якого отримав у липні 2022 року. 
Нотаріус відмовив позивачу у оформленні спадщини через пропуск строку для її прийняття.
Тому позивач вважає відсутність документів, які він врешті отримав, поважними причинами пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини та просив визначити йому додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 28 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , просить скасувати оскаржуване рішення.
Доводами апеляційної скарги є те, що станом на час смерті брата позивача спадкодавця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у останнього не було ніяких документів, у зв`язку із чим позивач не міг отримати свідоцтво про смерть; про спадщину у вигляді земельної ділянки позивач довідався від фермера, який у 2017 році відшукав його та повідомив, що у брата залишився земельний пай в с. Загнітків; факт смерті брата встановлений рішенням Біляївського районного суду Одеської області 03 червня 2022 року, і свідоцтво про смерть отримане 23 липня 2022 року; суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, посилався на пункт 207 Інструкцій про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/4, зазначаючи, що не потрібно давати нотаріусу документи, які підтверджують сам факт смерті спадкодавця, але в п. 212 вказаної Інструкції чітко вказано обов`язок нотаріуса перевіряти факт смерті і час відкриття спадщини, що підтверджується свідоцтвом органу реєстрації актів цивільного стану про смерть спадкодавця, тому висновок суду про можливість подачі спадкоємцем відповідних документів згодом протирічить вказаному пункту 212, і нотаріуси не приймають заяви на спадщину без свідоцтва про смерть спадкодавця.
Сторони належним чином повдомлені про дату, час та місце розгляду справи, від позивача надійшла заява про розгляду справи за його відсутністю, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню. 
Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).
Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України дозволяє сформулювати правило, відповідно до якого визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можливо у разі: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У такому разі, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У справі, яка переглядається, встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним братом ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , повторно виданого Чечельницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 20.09.2017 року, та копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 , в яких їх батьками вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 7, 8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що встановлено рішенням, ухваленим Біляївським районним судом Одеської області 03.06.2022 року у справі № 496/5164/21 за заявою ОСОБА_1 , на підставі якого Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 23.07.2022 року видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у селі Луги Чечельницького району Вінницької області, Серії НОМЕР_3 , актовий запис про смерть № 1, складений 23 липня 2022 року Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 13).
ОСОБА_2 за життя відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю 1-ОД № 007154 належала земельна ділянка площею 1,73 га на території Загнітківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9).
Листом від 01.07.2022 № 349/02-14 державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Налдіної М.М. повідомлено про неможливість видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 1,73 га, що розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 12).
Відповідно до інформації, наданої старостою Лузького старостинського округу Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області за № 50 від 23.08.2022 року, та Чечельницькою селищною радою Гайсинського району Вінницької області за № 02.18/560 від 29.08.2022 року, згідно книги реєстрації заповітів за 1985-2012 роки Лузькою сільською радою Чечельницького району Вінницької області у період до 30.07.2010 року включно зареєстрованого заповіту від ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 немає.
На виконанні ухвали Одеського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року про витребування з Лузького старостинського округу Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області відомостей про те, хто був зареєстрований та проживав за адресою: с. Луги, Чечельницького району Вінницької області разом з ОСОБА_2 на день його смерті, отримано відповідь про відсутність таких осіб згідно по господарських книг щодо ОСОБА_2 .
До суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 позивач звернувся у серпні 2022 року.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску, визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України шестимісячного строку, та розпоряджаючись на власний розсуд своїми правами щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав згідно засади цивільного судочинства диспозитивності (частина перша статті 12 ЦПК України), позивач посилався на втрату померлим братом на день смерті паспорту та неможливість отримання у зв`язку із цим свідоцтва про смерть спадкодавця.
Суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відсутність необхідних документів для оформлення спадщини не є поважною причиною строку на подання заяви про прийняття спадщини згідно практики Верховного Суду, а крім того п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 № 20/4 (чинної станом на час відкриття спадщини та протягом шести місяців) не встановлював вимог для спадкоємців щодо подання разом з заявою про прийняття спадщини також документів, які підтверджують даний факт. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки за змістом частини третьої статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, і закон гарантує спадкоємцю право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви лише у разі наявності поважних причин.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Доведення наявності на боці спадкодавця поважних причин є його процесуальним обов`язком.
Судом вірно дано оцінку як неповажним причинам пропуску строку позивачем на подання заяви про прийняття спадщини, який становить понад 11 років, оскільки він об`єктивно не був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса задля реалізації своїх спадкових прав із відповідною заявою.
Відповідно до пунктів 1.1-1.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Під час звернення спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.
Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану.
У разі неможливості пред`явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця або відсутності інформації в реєстрі нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.
З огляду на зазначені положення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України сама по собі відсутність у померлого спадкодавця паспорту, що унеможливило отримання свідоцтва про смерть, не є об`єктивною, непереборною та істотною труднощю, яка унеможливила можливість позивачу звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Тому вірним є також і посилання суду на те, що пункт 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 № 20/4 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) не встановлював вимог до спадкодавця щодо подання разом з завою про прийняття спадщини також документів, які підтверджують даний факт.
Довід апеляційної скарги про те, що пункт 212 цієї Інструкції регламентує чіткий обов`язок нотаріуса перевіряти факт смерті і час відкриття спадщини, що підтверджується свідоцтвом органу реєстрації актів цивільного стану про смерть спадкодавця, тому висновок суду про можливість подачі спадкоємцем відповідних документів згодом протирічить вказаному пункту 212, і нотаріуси не приймають заяви на спадщину без свідоцтва про смерть спадкодавця, є власним помилковим тлумаченням заявником вказаних норм.
Ані вказана Інструкція, ані Порядок не містять заборони нотаріусу приймати відповідні заяви від спадкоємців за умови відсутності підтвердження факту смерті, натомість з`ясування такого має відбуватися у передбаченому ними порядку.
При цьому для правильного вирішення справи не має значення отримання позивачем свідоцтва про смерть брата у судовому порядку лише у 2022 році, оскільки відповідне його волевиявлення про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не було зафіксовано у передбаченому законом порядку – шляхом подачі заяви нотаріусу протягом визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України шестимісячного строку.
Саме така поведінка спадкоємців має сприяти впорядкуванню спадкових відносин.
Колегія суддів також відхиляє посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що про спадщину у вигляді земельної ділянки позивач довідався від фермера, який у 2017 році відшукав його та повідомив, що у брата залишився земельний пай в с. Загнітків, оскільки таке не зазначалося підставою його позову, а згідно частини шостої статті 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно застосовано до правовідносин норми матеріального права, повно та всебічно досліджено матеріали справи та прийнято обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позову. Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 28 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови – 17 січня 2023 року.

Головуючий                                                        М.В. Назарова

Судді:                                                                В.В. Кострицький                                                                                        
Ю.П. Лозко