Справа № 761/35938/19
Апеляційне провадження №22-ц/824/1683/2023

 
П О С Т А Н О В А
 І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року                                                                                          місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді     Журби С.О., 
суддів                           Таргоній Д.О., Приходька К.П., 
розглянувши справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за виконані ремонтні роботи,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У вересні 2019 року ТОВ «Трансматик» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за виконані ремонтні роботи.
В обґрунтування позову зазначило, що у серпні 2019 року до ТОВ  «Трансматик» звернувся ОСОБА_1 з приводу ремонту належного йому автомобіля Jaguar Х-Туре, 2008 року випуску.
12 серпня 2019 року у присутності   ОСОБА_1 та директора ТОВ «Трансматик» Чердарчук Олександра Валентиновича був складений Акт, що вищевказаний автомобіль передається ТОВ «Трансматик» для проведення дефектування та ремонту автоматичної коробки перемикання передач (АКПП).
Після проведеного огляду транспортного засобу була визначена вартість запчастин та вартість ремонту. Так з приводу роботи було встановлено:
Зняття АКПП 3825,00
Дефектування АКПП 1275,00
Підв`язка ходової частини 1275,00
Роботи по АКПП ( виконані до зупинки) 5100,00
Вартість робіт пов`язаних з ремонтом склала 11475 гривень.
У серпні 2019 року ОСОБА_1 оплатив ТОВ «Трансматик» за придбання автозапчастин для ремонту автомобіля Jaguar Х-Туре.
ТОВ «Трансматик» не має свого складу автозапчастин, тому працює з поставниками, автозапчастини які доставляються на СТО під замовлення, що було погоджено з власником автомобіля. ТОВ «Трансматик» виконало би роботу в повному обсязі, але ОСОБА_1 заявив, що він зупиняє роботи з приводу ремонту автомобіля, не поясняючи причини відмови від послуг СТО.
На момент звернення ОСОБА_1 про зупинення проведення ремонту, автомобіль Jaguar Х-Туре перебував у розібраному стані. Власнику автомобіля був виставлений рахунок за проведені роботи на момент їх зупинки, однак ОСОБА_1 відмовився їх оплатити.
На даний час автомобіль у розібраному стані перебуває на території ТОВ «Трансматик» на відповідальному зберіганні. Власник автомобіля ОСОБА_1 під власноручний підпис в Акті прийому передачі автомобіля в ремонту був попереджений за оренду платної стоянки. Сума заборгованості за зберігання автомобіля 11 днів х 250 грн./доба складає 2750 гривень.
ТОВ «Трансматик» за власні кошти придбало необхідні витратні матеріали, оплатило заробітну плату працівникам які виконували ремонт АКПП. 
Дії відповідача ОСОБА_1 спрямовані на розповсюдження інформації, яка не відповідає, дійсності, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію підприємства ТОВ «Трансматик».
Тому позивач просив суд стягнути  з відповідача на користь ТОВ «Трансматик» вартість пов`язаних з ремонтом робіт у розмірі 11475 грн., 2750 грн. за зберігання автомобіля на платному майданчику, 104079 грн. в якості неотриманого прибутку та 10000 грн. в якості компенсації за виклик спеціальних служб; зобов`язати відповідача змінити відзив або віддалити таке повідомлення, яке не відповідає дійсності, або викласти новий відзив з спростуванням попереднього відзиву; стягнути на користь ТОВ «Трансматик» судові витрати 1921 грн. та 960 грн. в якості оплати судового збору.
В подальшому позивачем була подана до суду заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просив суд стягнути з відповідача 124 250 грн. за відповідальне зберігання ТЗ, 11 465 грн., за виконані роботи, сплачений по справі судовий збір - 1 921 грн. та 960 грн. 50 коп., витрати на правову допомогу адвоката в розмірі - 5 000 грн.
В ході судових засідань ТОВ «ТРАНСМАТИК» відмовилось від позовних вимог про стягнення: 104 079 грн. неотриманого прибутку та 10 000 грн. в якості компенсації за виклик спеціальних служб.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2021 року позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, щооскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд заочне рішення суду першої інстанціїскасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
05.01.2023 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.
У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав:
В ході розгляду справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля Jaguar Х-Туре, номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску.
У серпні 2019 року відповідач звернувся до ТОВ  «Трансматик» з приводу ремонту вказаного автомобіля.
12.08.2019 року між ТОВ «Трансматик» та ОСОБА_1 був підписаний Акт приймання-передачі автомобіля. За умовами даного Акту ТОВ «Трансматик» прийняв, а ОСОБА_1 передав автомобіль Jaguar Х-Туре, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Автомобіль був переданий для діагностики, зняття АКПП та дефектування. Оплата за виконані роботи встановлюється згідно тарифів та умов надання послуг СТО «Трансматик». Замовник зобов`язується сплатити вартість послуг. Термін виконання даних робіт максимально складає п`ять робочих днів. Автомобіль після дефектування перебуває на території СТО «Трансматик» два дні безкоштовно, в подальшому якщо власник автомобіля не передає автомобіль для ремонту вартість оренди парковки на території СТО «Трансматик» оплачується згідно тарифів СТО «Трансматик».
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції оцінив усі обставини справи та надав кваліфікований та обґрунтований висновок по усім заявленим вимогам. Доводи апеляційної скарги є ідентичні доводам, викладеним ТОВ «Трансматик» у позовній заяві.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року в справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91). 
Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).
Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів  міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення  для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази  подаються сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.
В своїй апеляційній скарзі ТОВ «Трансматик» зазначає, що  між ним та відповідачем було укладено договір виконання робіт, що підтверджується актом приймання-передачі автомобіля від 12.08.2019 року. У вказаному акті передбачені наступні види робіт: діагностика автомобіля, зняття АКПП та дефектування. Вартість визначених сторонами робіт встановлюється згідно тарифів та умов надання послуг СТО  «Трансматик». Зазначені відомості з точки зору апелянта  є достатніми для встановлення взаємовідносин підряду і стягнення з відповідача вартості робіт у розмірі 11 475, 00 грн.
Суд першої інстанції не погодився з фактом доведеності таких вимог позивача. Таку точку зору суду розділяє і колегія суддів апеляційного суду. 
Зазначений позивачем акт приймання-передачі автомобіля не містить жодної регламентації щодо вартості тих робіт, на виконання яких йому було передано автомобіль. Хоча сам акт і зазначає, що вартість визначених сторонами робіт встановлюється згідно тарифів та умов надання послуг СТО  «Трансматик», тим не менш до суду такі тарифи та умови надання послуг також надані не були. 
Зважаючи на викладене, вартість виконаних робіт позивачем була заявлена декларативно, жодним належним доказом в матеріалах справи не підтверджена, відтак не може бути прийнята судом. 
Окремо апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний Акт приймання-передачі автомобіля містить посилання на види робіт, задля виконання яких позивачу було передане авто, а саме: діагностика, зняття АКПП, дефектування. Вказаний перелік робіт за своєю суттю не передбачає необхідність придбання запчастин та матеріалів, як про те зазначав позивач. За таких умов згідно представлених документів замовник мав сплачувати лише вартість робіт, а не придбання будь-яких матеріалів та запчастин. 
Обидні сторони по справі визнають факт сплати відповідачем на користь позивача 650 доларів США, що за курсом НБУ у серпні 2019 року перевищувало заявлену позивачем вартість його послуг (навіть як би її розмір був доведений, чого в даному випадку зроблено не було). Таким чином, вказана оплата окремо спростовує посилання позивача на наявність заборгованості відповідача. 
 
Стосовно вимоги ТОВ «Трансматик» про стягнення вартості зберігання автомобіля, суд першої інстанції також цілком обґрунтовано визначив недоведеність таких вимог. Жодний з наданих позивачем доказів не містить умов, згідно яких останній мав право на здійснення заявлених ним нарахувань. 
Окрім вказаного, суд першої інстанції слушно вказав на неприпустимість примусового надання послуг зберігання відповідачу, адже останній вчиняв активні дії для отримання свого автомобіля від позивача, а той активно йому в цьому перешкоджав. При цьому в даному випадку не можуть бути застосовані положення ст. 594 ЦК України щодо права кредитора притримати автомобіль відповідача з огляду на недоведення факту існування боргу останнього, про що вже зазначалося вище.
Інші вимоги ТОВ «Трансматик» є похідними від вищезгаданих, про що зазначав і сам апелянт у своїй скарзі, а тому недоведеність основних вимог обумовлює відсутність підстав для задоволення й похідних.  
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні. 
Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Трансматик» залишити без задоволення.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

 
Головуючий                                                                                                  С.О. Журба

Судді:                                                                                                             Д.О. Таргоній 

                                                                                                                        К.П. Приходько