ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 лютого 2023 року 	м. Дніпро	справа № 393/12/22 (2-а/393/8/22)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,      

          розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1     на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2022 р. (суддя Добросторой О.С.)    в адміністративній справі №393/12/22 (2-а/393/8/22) за позовом      ОСОБА_1     до         Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - 

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому  та просив визнати протиправною і скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія ВМ №00003273 від 14.12.2021р. та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову позивач вказував, що спірна постанова прийнята з порушеннями вимог, встановлених  КУпАП, та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом інфраструктури України від 27.09.2021 №512, оскільки не містить правових наслідків невиконання адміністративного стягнення та порядку її оскарження, даних про напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на осі, категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту та довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу, а також відомості про допустимі габаритно-вагові параметри транспортного засобу для проїзду на даній ділянці автодороги. Крім того, відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження, визначеному в тонах, а також не надано доказів щодо вимірювання фактичної маси транспортного засобу. 
Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2022 р. у задоволенні позову відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити. Окрім доводів, які викладені у позовній заяві, скаржник також вказує, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, не врахував правові позиції Третього апеляційного адміністративного суду у справах №202/627/22, № 405/8023/21, №383/1105, залишив поза увагою аргументи позивача.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване, зазачаючи, що спірна постанова складена у відповідності до Інструкції № 512 та статті 383 КУпАП. Позивачем допущено перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 17% (4,322 т), відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується із врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу.
У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скаргни.
Відповідач, повідомлений про день, місце і час розгляду справи  в порядку    статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду не уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття не повідомив.
Відповідно до частини 3  статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України  неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами   статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом першої інстанції   встановлено, що 14.12.2021 головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Дмитренко М.О. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00003273 від 14.12.2021. Із змісту даної постанови, зокрема - з графи ''виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги'' слідує, що 17.10.2021р. о 7 год. 30 хв. за адресою Н-23, км 2+998, Кіровоградська обл. зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, днз НОМЕР_1 , та зазначено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених  п.22.5 ПДР  України: навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 17 % (4,322 т), за що передбачена відповідальність по ч.2  ст.132-1 КУпАП. До адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_1 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. У  постанові наявна інформація про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, а саме  Q-FREE HI TRAC ТMU4 WIM, 10022; серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - № UA.TR.001 35376-21 до 10-09-2022, а також наявне посилання на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі:https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/BM00003273/ (а.с.6,25).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірної постанови.
Колегія суддів зазначає наступне.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає   Закон України «Про дорожній рух» № 3353-XII, відповідно до частини 2 статті 29 якого з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 27 грудня 2019 р. затверджено Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі.
Пунктом 11 Порядку № 1174 визначено, що автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені   Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (п. 12 Порядку № 1174).
Пунктом 16 Порядку № 1174 передбачено, що посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.
У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху (п. 17 Порядку № 1174).
Статтею 132-1 КУпАП   передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Згідно частини   2 цієї статті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
                    Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених   постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., (в редакції   на час прийняття спірних постанов) передбачалось, що за за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
                    Як свідчить зміст спірної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених   пунктом 22.5 ПДР   України (навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 17 % (4,322 т.). Порушення зафіксовано автоматично відповідним технічним засобом, код, тип, серійний номер якого а також номер свідоцтва про повірку та строк дії   зазначені безпосередньо у постанові (а.с.6).
                    Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення   (КУпАП) визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
                    Доказом вчинення правопорушення є дані його автоматичної фіксації, які місяться в інформаційно-телекомунікаційній системі фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, тобто системі комплексних взаємопов`язаних методів і засобів збирання, збереження, обробки та надання даних про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підсистем взаємодії з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, Реєстром адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та іншими інформаційними та інформаційно-телекомунікаційними системами МВС, Укравтодору, відповідних державних органів, національного оператора поштового зв`язку, а також з телекомунікаційними мережами операторів, провайдерів телекомунікацій. Ці дані, які отримані із інформаційно-телекомунікаційної системи (у тому числі. фото), зазначаються безпосередньо у постанові   по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.
                    Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність спірної постанови, яка прийнята за наявності обставини порушення позивачем   п. 22.5 Правил дорожнього руху   та наявності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 131-2   КУпАП.
Доводи скаржника про відсутність доказів скоєння адміністративного проступку  спростовані змістом спірної постанови. 
Також, колегія суддів вважає неспроможними доводи скаржника про неврахування судом першої інстанції правових позицій Третього апеляційного адміністративного суду у справах №202/627/22, № 405/8023/21, №383/1105, оскільки за приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Встановлені у зазначених судових рішеннях обставини, не є преюдиціальними, тому положення частини 4 статті 78 зазначеного Кодексу при розгляді позову ОСОБА_1 не застосовуються.  
Колегія суддів звертає увагу, що автоматична фіксація не передбачає здійснення розрахунків спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень, складання акту чи будь-яких інших документів, які, на думку позивача, будуть доказами скоєння адміністративного проступку. Усі вимірювання    здійснює технічний пристрій, інформація про який наявна у постанові. 
Доказів того, що технічний засіб фіксації адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі не відповідає вимогам Технічного регламенту    засобів вимірювальної техніки, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163, матеріали справи не містять.
Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог грунтуються на помилковому розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно частини 2 статті 9 цього Кодексу суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Таким чином, вихід за межі позовних вимог передбачає прийняття позитивного для позивача рішення із обранням іншого, ніж заявленого у позовній заяві, способу захисту та відновлення порушених прав. Такі повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду від 7 лютого 2020 року у справі № 826/11086/18). Відмова у задоволенні позову виключає можливість застосування судом наведених повноважень.
                    За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального та матеріального права, тому підстави для скасування оскарженого рішення, передбачені   статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
          Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

           Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
           Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2022 р.  в адміністративній справі №393/12/22 (2-а/393/8/22) - залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 01 лютого 2023 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук