Справа № 740/3619/22 	Головуючий у 1 інстанції Шевченко  І. М. 	
Провадження № 33/4823/549/22 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 

01 грудня 2022 року 	місто Чернігів	

1 грудня 2022 року                                                                        м. Чернігів
Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою
захисника Аніщенко О.Г. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від08листопада2022 року.
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу по АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн,з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496грн. 20 коп.
Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винною у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яке виразилося у її відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції як особи, яка 29.09.2022 року о 23 год. 10 хв. у м. Ніжині по вул. І. Франка керувала автомобілем марки «MITSUBISHI», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продути алкотестер «Драгер» ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити. Зазначає, що дане рішення є незаконне та необґрунтоване, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Також те, що в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 заперечує факт керування нею автомобілем у стані алкогольного сп`яніння 29.09.2022 року і матеріали справи не містять відповідних доказів, її автомобіль ніхто не зупиняв. Знаходження  особи в нетверезому стані за кермом транспортного засобу, яке не в стані руху, не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежного від наявності ввімкненого двигуна.
Також захисник зазначив, що з відеозаписів події, долучених до матеріалів справи у кількості 4 відеофайлів, що зроблені з невідомого носія, неможливо встановити хронологію події, що відбувалась 29.09.2022 року, оскільки відеозаписи є переривчастими. Крім того відеозапис датований 30.12.2017 і фрагменти відеозаписів відносяться до часового проміжку з 15год. до 17год., тобто такий відеозапис не має відношення до інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення датованого 29.09.2022 року вчиненого о 23год. 10хв.
У долучених відеозаписах не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 поліцейськими прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, що є порушенням п. 2 р. ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395.
Зазначив, що відеозапис не містить пояснень ОСОБА_1 про те, що вона керувала автомобілем після вживання алкогольних напоїв. 
Також з даного відеозапису неможливо зробити висновок щодо присутності свідків на місці події, а також порядку проведення огляду.
Отже, наведене вказує на неналежність відеозапису вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення.
Крім цього, в графі свідки чи потерпілі протоколу про адміністративні правопорушення зазначено лише одного свідка – ОСОБА_2 , а факт відмови ОСОБА_1 від проходження обстеження не підтверджується поясненнями даного свідка, а пояснення  свідка містять взаємовиключні твердження, оскільки є суперечливими в обставинах подій та не містять підпису поліцейського, який здійснював опитування.
Із матеріалів справи та доводів апеляційної скарги вбачається, що вона необґрунтована. 
У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 узгоджується з іншими наявними доказами та підтверджується: протоколом від 29.09.2022 про адміністративне правопорушення серії ААД №063864; поясненням свідка ОСОБА_2 який повідомив, що 29.09.2022року, коли він підійшов до даного автомобіля в якому сиділа за кермом дівчина і повідомив, що через 5 хвилин розпочнеться комендантська година, водій завів автомобіль та невпевнено поїхав, здійснивши наїзд на бордюр та пішохідний тротуар. 
Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , що підтверджено відеозаписом, заявила що «вживала спиртні напої та збирається їхати додому та те, що вона намагається їхати вперед, а машина їде назад».
Викладені захисником в апеляційній скарзі твердження щодо невинуватості ОСОБА_1 апеляційний суд  розцінює як намагання уникнути відповідальності.
Отже порушень законодавства, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної постанови, у справі не вбачається. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	І. П. Баглай