ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/5423/22	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
 за участю секретаря судового засідання: Поспєлової А.С.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року (головуючий суддя Максименко Л.Я.) у справі №280/5423/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку, -

                                                         в с т а н о в и В :
       
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила:
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 18 травня 2022 року № 409 про застосування до поліцейського відділення забезпечнння роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 23 травня 2022 року № 806 о/с про звільнення зі служби в поліції поліцейського відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 ;
поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Запорізькій області з 23 травня 2022 року;
стягнути за рахунок державних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 23 травня 2022року по день фактичного розрахунку;
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо не нарахування та не виплати поліцейському відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно починаючи з 24 лютого 2022 року до дня припинення та/або скасування воєнного стану в Україні;
зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити поліцейському відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень щомісячно починаючи з 24 лютого 2022 року до дня припинення та/або скасування воєнного стану в Україні.
Підставами позову визначено недоведеність відповідачем факту вчинення позивачкою дисциплінарного проступку; неврахування під час проведення службового розслідування обставин, що унеможливили виконання позивачкою наказу про виїзд з окупованих територій. Крім цього, позивачка вказувала на невиконання відповідачем постанови КМУ №168, якою встановлена додаткова винагорода поліцейським в розмірі 30000,0грн. щомісячно в період дій воєнного стану.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. 
Рішення суду мотивовано встановленими обставинами справи, які, за позицією суду першої інстанції, свідчать про вчинення позивачкою дисциплінарного проступку (невиконання наказу), що підтверджено належним чином проведеним службовим розслідуванням щодо встановленого такого факту.
Не погодившись з рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо доведеності факту вчинення позивачкою дисциплінарного проступку. Позивачка вказує на те, що судом першої інстанції не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість виконання наказу щодо залишення окупованих територій, а надані суду докази підтверджували об`єктивну неможливість залишення позивачкою окупованих територій.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачка проходила службу на посаді поліцейського відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. Місце несення служби – м.Енергодар Запорізької області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 18.05.2022 №409 «Про застосування дисциплінарних стягнень», за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію». Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIIІ, пунктів 3 та 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя», що виразилось у неприбутті безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке з 04.04.2022 наказом ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 №282 визначено місцем служби (роботи), та не постановці на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття, до інспектора поліцейського відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків ЦЗ ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Підставою для видання вказаного наказу стали результати службового розслідування, проведення якого призначено наказом ГУНП в Запорізькій області від 18.04.2022 №314 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» (у письмовому провадженні) з метою встановлення наявності або відсутності складу дисциплінарного проступку в діях позивача, а також з`ясування обставин невиконання вимог наказу ГУНП від 04.04.2022 №282 та підстав не виходу на службу.
Службовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 о 05:30, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пупктл 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який продовжено указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 та від 18 квітня 2022 року №259/22.
24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України та загрозою цього ж дня захоплення м. Мелітополя, м. Бердянська, м. Василівни, м. Енергодара. м. К.-Дніпровської, м. Пологи, м. Токмака, Мелітопольського, Бердянського, окремих територій Василівського та Пологівського районів Запорізької області начальником УКР ГУНП в Запорізькій області полковником поліції ОСОБА_2 , начальником КЦ ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Кацубою Р., начальником ВОЗДМТТО ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_3 , начальником ЦЗ ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_4 , командиром РКС ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_5 , начальником БПОП ГУНП в Запорізькій області підполковником поліції Вєсєловим С. підпорядкованим поліцейським поставлена вимога евакуюватися разом із родинами до м. Запоріжжя.
10.03.2022 начальником ГУНП підписано та доведено до відома особового складу наказ №252 «Про необхідність прибуття поліцейських, державних службовців та цивільного персоналу ГУНП до найближчих населених пунктів, територія яких підконтрольна Державі Україна», а 22.03.2022 направлено відповідну службову телеграму з алгоритмом дій (вих. № 542/01/3-22 від 22.03.2022).
На виконання вимог керівництва ГУНП в Запорізькій області за період з 24.02.2022 до 04.04.2022 до м. Запоріжжя прибуло та стало на облік 294 поліцейських.
04.04.2022 ГУНП в Запорізькій області видано наказ № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП а Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя», яким, відповідно до статті 3, 8 Конституції України, Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку із неможливістю виконання завдань і повноважень поліції деякими територіальними підрозділами поліції ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування та дислокації яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, а також наявною інформацією про загрозу вчинення стосовно поліцейських, працівників поліції та членів їх сімей насильницьких дій, що загрожують, їх життю і здоров`ю, свободі пересування з метою схилення до співпраці з військами Російської Федерації і російською окупаційною владою:
п. 1.2. у зв`язку із захопленням окупаційними військами Російської Федерації деяких населених пунктів Запорізької області, м. Запоріжжя визначено тимчасовим місцем розташування (дислокації) наступних територіальних підрозділів, підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області: Мелітопольського районного управління поліції (де проходив службу позивач), відділ поліції № 1 Мелітопольського районного управління поліції (смт.Якимівка), відділення поліції № 1 Мелітопольського районного управління поліції (смт. Веселе), відділення поліції № 2 Мелітопольського районного управління поліції (смт. Приазовське);
п. 3. Поліцейським, державним службовцям і працівникам (цивільному персоналу) структурних підрозділів апарату ГУНП, територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області визначених у пункті 1,2 цього наказу прибути безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя до 15.04.2022 (включно);
п. 5. Поліцейським, державним службовцям і працівникам (цивільному персоналу) зазначеним у пунктах 1, 2 цього наказу стати на облік у ГУНП в Запорііькііі області протягом доби з моменту прибуття.
п. 6. Начальникам структурних підрозділів апарату ГУНП, територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області визначених у пункті 1, 2 цього наказу, 16.04.2022 підготувати рапорти із переліком працівників, які не прибули до м. Запоріжжя на виконання цього наказу;
-п. 9. Начальникам структурних підрозділів апарату ГУНП, територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області довести цей наказ до відома поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) у будь-який доступний спосіб.
Крім того, у пункті 4 наказу № 282 зазначено, що вихід з територій захоплених окупаційними військами Російської Федерації, необхідно здійснювати використовуючи алгоритм дій, визначений службовою телеграмою ГУНП в Запорізькій області від 26.03.2022 № 102/01/13-2-22 «Про порядок прибуття поліцейських, державних службовців та цивільного персоналу, а також членів їх сімей до ГУНП в Запорізькій області».
Станом па 04.04.2022 поліцейські, зазначені у рапортах начальника УКР ГУНП в Запорізькій області полковника поліції ОСОБА_6 , начальника КЦ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 , начальника ВОЗДМТТО ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_8 , начальника ЦЗ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_9 , командира РКС ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_10 , начальника БПОП ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_11 , перебували за місцем свого мешкання у населених пунктах Бердянського, Мелітопольського, Пологівського або Василівського районів Запорізької області, територія яких є захопленою окупаційними військами Російської Федерації. 
До матеріалів службового розслідування долучено наказ ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 та службову телеграму ГУНП в Запорізькій області від 26.03.2022 №102/01/13-2-22, з якими каналами електронного, мобільного зв`язку та за допомогою мобільних застосунків керівництвом ЦЗ ГУНП в Запорізькій області ознайомлено всіх поліцейських, зазначених у рапортах керівників вказаних підрозділів, у тому числі й позивачку, а також наголошено про необхідність прибуття до 15.04.2022 (включно) до м. Запоріжжя для подальшого несення служби.
До вказаної дати, як і на дату завершення проведення службового розслідування, позивачка на службу не з`явилась. 
За висновкками службового розслідування, позивачкою порушено вимоги частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пунктів 3 та 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя», що виразилось у неприбутті безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке з 04.04.2022 наказом ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 визначено місцем служби (роботи), та не постановці на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття.
На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 18.05.2022 №409 начальником ГУНП в Запорізькій області видано наказ від 23.05.2022 №806 «По особовому складу», яким поліцейського відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення ГУНП сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 сіап і 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Правомірність та обгрунтованість застосування до позивачки дисциплінарної стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, є предметом спору який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
З огляду на вказані норми права можливо дійти висновку про те, що поняття «службова дисципліна» включає у себе обов`язок поліцейського належним чином виконувати свої службові обов`язки, у тому числі дотримуватися наказів своїх керівників.
У спірному випадку підставою для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності став встановлений факт невиконання останньою наказу начальника  ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282.
Отже, факт невиконання позивачкою наказу керівника (начальника) безумовно правомірно кваліфікується відповідачем як порушення службової дисципліни.
Встановлені обставини, які не заперечуються позивачкою, свідчать про те, що наказ №282 їй було доведено до відома, а отже остання була обізнана з його вимогами. Натомість, на підконтрольну Україні територію позивачка прибула лише 26.08.2022.
Не заперечуючи обізнаність із змістом наказу №282, позивачка вказувала на об`єктивну неможливість його виконання. Така неможливість, за позицією позивачки, полягала у неможливості прибуття на підконтрольну територію через відсутність гуманітарних коридорів; наявністю у позивачки двох неповнолітніх дітей, а перетинання «ліній розмежування» створює небезпеку для здоров`я та життя дітей; створення перешкод для виїзду на підконтрольну територію з боку її чоловіка, який погрожував зв`язками з колишніми поліцейськими, що перейшли на бік окупантів.
Надаючи оцінку таким аргументам позивачки, суд першої інстанції обгрунтовано звернув увагу на таке.
Так, відповідно до інформації, опублікованої на офіційному сайті Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, протягом квітня 2022 року до міста Запоріжжя неодноразово гуманітарними коридорами евакуйовувались громадяни, а саме: 05.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 720 мешканців; 06.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ, Мелітополь та Гуляйполе - 2515; 07.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2050; 08.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ, Токмак, Мелітополь, Енергодар, Оріхів, Гуляйполе - 3544; 09.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ, Токмак. Мелітополь та Енергодар -3233; 10.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2409; 11.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 3298; 12.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2135: 14.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2043; 15.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь -2131; 16.04.2022 з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 1211.
Отже, офіційні джерела підтверджують можливість евакуації громадян України з окупованих територій.
До апеляційної скарги позивачка долучила лист Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, в якому зазначено про здійсненні заходи щодо евакуації громадян з окупованих територій, маршрути здійснення евакуації, а також повідомлено про те, що гуманітарні коридори з с.Велика Білозерка (місце проживання позивачки) не відкривалися.
Надаючи оцінку зазначеній інформації, на яку посилається позивачка, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що евакуація громадян України з окупованих територій не означає необхідність відкриття гуманітарних коридорів з кожного окупованого населеного пункту. Визначальним є те, що такі гуманітарні коридори були відкритті через «лінії розмежування», які не проходили по с.Велика Білозерка,  і вказані гуманітарні коридори надавали об`єктивну можливість громадянам України залишити окуповані території.
З приводу аргументів позивачки про наявність у неї двох неповнолітніх дітей, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що хоча у суспільному житті позивачка є матір`ю, яка звісно хвилюється за життя своїх дітей, але вона також є співробітником поліції та давала Присягу на вірність Українському народу. Суд першої інстанції також зазначив, що сама по собі наявність небезпеки в умовах військового стану не є виправданням для невиконання поліцейським наказів начальників, враховуючи і те, що запровадження воєнного стану, наявність бойових дій на території України, створює загрозу для життя та здоров`я усіх людей, які перебувають на території України. Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу і на не послідовність позиції позивачки, оскільки, за її позицією, перетин «ліній розмежування» створює загрозу для здоров`я та життя дітей, а проживання дітей серед окупантів, за такої позиції позивачки, загрози не створює, що суперечить загальновідомим фактам тих дій, які вчиняють окупанти відносно Українського народу.
Стосовно аргументів позивачки про створення перешкод для виїзду на підконтрольну територію з боку її чоловіка, який погрожував зв`язками з колишніми поліцейськими, що перейшли на бік окупантів, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що такі аргументи, враховуючи позицію чоловіка позивачки та статус самої позивачки (поліцейський), взагалі не витримують жодної критики з огляду на обов`язок позивачки служити народу України та захищати Україну, у тому числі від колаборантів.
Таким чином, проаналізувавши аргументи позивачки, з якими остання пов`язувала неможливість виконання наказу №282, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені позивачкою обставини не можуть бути підставою для висновку про наявність об`єктивних причин, що зумовили неможливість виконання позивачкою вказаного наказу.
Крім цього, слід звернути увагу на те, що за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу (ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту).
У спірному випадку позивачкою вказаного обов`язку виконано не було. Посилання позивачки про те, що про неможливість виконання наказу і про причини цьому вона повідомляла безпосереднього керівника ОСОБА_12 , суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки скриншоти додатку «Telegram», які долучені до матеріалів службового розслідування, хоча і свідчать про спілкування позивачкою з ОСОБА_13 09.04.2022 та 06.05.2022, 11.05.2022 (а.с.220-222), але не містять інформації, з якої можливо б було зробити висновок про дотримання позивачкою вимог ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту.
До апеляційної скарги позивачкою долучено лист Vodafone в якому зазначено, що у період з 04.04.2022 по 16.06.2022 в населеному пункті Велика Білозірка Запорізької області працювала лише одна базова станція (з чотирьох наявних), що могло спричинити погіршення якості послуг мобільного зв`язку у певних місцях зазначеного населеного пункту. Вказане, на думку позивачки, підтверджує її позицію щодо неможливості повідомлення керівництва про обставини невиконання наказу.
Суд апеляційної інстанції вважає, що вказаний лист Vodafone не свідчить про відсутність мобільного зв`язку, а лише вказує на можливість погіршення якості послуг мобільного зв`язку. При цьому, про наявність зв`язку, у тому числі через мережу Інтернет, свідчить і те, що позивачка отримувала від відповідача копій наказів ГУНП, що останньою і не заперечувалось.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість позиції позивачки щодо неможливості повідомлення керівництва про причини невиконання наказу №282.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку проте, що встановлені обставинами справи свідчать про вчинення позивачкою дисциплінарного проступку (невиконання наказу), що підтверджено належним чином проведеним службовим розслідуванням щодо встановленого такого факту.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує і те, що під час службового розслідування відповідачем було враховано те, що станом на 17.05.2022 з окупованої території Запорізької області до м.Запоріжжя прибуло та стало на облік 774 поліцейських, у тому числі 55 поліцейських ВП №4 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області (м.Енергодар) із 69 фактично працюючих поліцейських, у тому числі і допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 , який повідомляв про намагання позивачки виїхати разом з ним з окупованої території.
Тобто, вказане свідчить про об`єктивну можливість виїзду з окупованих територій поліцейських ГУНП в Запорізькій області.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що встановлений факт порушення позивачкою службової дисципліни став обґрунтованою та правомірною підставою для застосування до останньої дисциплінарного стягнення, що, як правильно зазначив суд першої інстанції, свідчить про правомірність оскаржуваних у цій справі наказів відповідача.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року у справі №280/5423/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 23.03.2023
Повний текст виготовлено 24.03.2023
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк