Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 березня 2023 року
м. Київ
справа № 285/1179/19
провадження № 51-3762ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 головуючого судді             ОСОБА_1 ,
 суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційнускаргуна вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 серпня 2021 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року 
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болграда Одеської області, та жителя
 
АДРЕСА_1 , 
засудженого завчиненнязлочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, 
встановив:
вирокомНовоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від
18 серпня 2021 року, залишеним без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 15 листопада  2022 року,  ОСОБА_4 засудженоза ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього особистого майна.
Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього особистого майна,  судові рішення стосовно якого в касаційному порядку не оскаржуються.
За вироком суду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано винуватими  в тому, що вони приблизно о 19:10 25 січня  2019 року, рухаючись поблизу будинку № 16 по вулиці Лесі Українки у м. Новоград-Волинському Житомирської області, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я,  вчинили розбійний напад на ОСОБА_6 , заподіявши йому легких тілесних ушкоджень, та заволодівши його майном на загальну суму 3956,99 гривень.
Вимогикасаційноїскаргиіузагальненідоводиособи, якаїїподала
Зазмістомкасаційноїскарги засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючисьізвирокомсудупершої інстанції та ухвалою суду апеляційної інстанції стосовно нього, просить їх скасувати, ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 187 на ч. 2 ст. 186 КК України, й відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 2019 по 2022 роки.
Мотиви Суду
Положеннями ст. 433 КПК України визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
У поданій касаційній скарзі засуджений порушує питання щодо його безпідставного засудження за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, покликаючись на невірну кваліфікацію його дій в інкримінованому злочині.
Проте доводи засудженого Суд уважає такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального і кримінального процесуального законів. 
Свої висновки про винуватість ОСОБА_4   в інкримінованому злочині суд першої інстанції зробив, урахувавши, зокрема:
-          показання потерпілого ОСОБА_6 про те, що він приблизно о 18:45-18:50
25 січня  2019 року приїхав до м. Новоград-Волинський, щоб відвідати батьків.  На вул. Лесі Українки до нього наблизились ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зробивши різкий ривок, вони раптово штовхнули та притиснули потерпілого до паркану. ОСОБА_4 , тримаючи в правій руці ніж, підставив його до горла потерпілого спереду та почав вимагати в останнього гроші. В цей час ОСОБА_5 , тримаючи потерпілого рукою за ліве плече, обмежуючи його рух, вирвав із рук ОСОБА_6 папку з документами. Після відповіді потерпілого, що у нього не має з собою грошових коштів, ОСОБА_4 наніс два удари ножем у живіт, від яких ОСОБА_6 відчув фізичний біль. В подальшому, погрожуючи застосуванням насильства, ОСОБА_4 запитав у потерпілого, чи є у нього банківські карти та чи наявні на них грошові кошти. Потерпілий відповів, що банківська карта у нього є, проте на ній немає грошових коштів. ОСОБА_5 , обшукавши кишені потерпілого, дістав з лівої кишені штанів банківську карту «Аваль Банку», на вимогу засуджених потерпілий повідомив пін-код зазначеної банківської карти. Надалі ОСОБА_4 , продовжуючи утримувати потерпілого лівою рукою за шию, нахиливши йому голову з капюшоном та тримаючи ніж перед грудьми, висловлюючи погрози, наказав потерпілому йти в напрямку меблевої фабрики, що на вул. Лесі Українки. В цей час ОСОБА_5 йшов поряд та  чомусь наносив потерпілому удари ногами по тулубу та голові, від яких той намагався ухилитися. Коли вони проходили біля метеостанції на вул. Лесі України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зупинили потерпілого та стали обшукувати кишені його куртки. Однак, тримаючи ніж в правій руці, ОСОБА_4 не міг розстібнути куртку, тому переклав ніж у ліву руку, в цей момент  потерпілий різко вийняв руки з рукавів своєї куртки та втік від них. Біля магазину Мрія він зустрів незнайому йому дівчину, яка повернула йому папку з документи. З телефону дівчини зателефонував до поліції та повідомив про подію і очікував наряд;
дані, що містяться у:
-          протоколі огляду місця події від 25.01.2019 із фототаблицею, згідно з яким ОСОБА_6 указав на місце, де на нього здійснили розбійний напад двоє  осіб, а саме ОСОБА_7 на прізвисько « ОСОБА_8 » та ще одна наглядно знайома особа, та  заволоділи його майном; 
-          протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2019, згідно з якими ОСОБА_6 на фотознімках під № № 2, 3 за  характерними рисами обличчя впізнав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , котрі скоїли на потерпілого розбійний напад;
-          протоколі огляду місця події від 25.01.2019, у якому викладені обставини затримання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 із викраденим майном потерпілого;
-          протоколі огляду речей від 05.02.2019, згідно з яким  на поверхні куртки потерпілого з зовнішньої сторони виявлено пошкодження у вигляді одного прорізу на правому рукаві у верхній частині, наскрізного прорізу на правій полиці куртки посередині на відстані 10 см від замка та прорізу без пошкодження внутрішнього утеплювача на відстані 5 см від замка куртки;
-          постанові про визнання предметів речовими доказами від 28.01.2019, згідно з якою визнано речовими доказами: складний ніж сірого кольору, мобільний телефон Нокіа, пара рукавиць, які вилучені 25.01.2019 у ОСОБА_4 та протоколі огляду цих речей від 13.03.2019;
-          протоколі огляду місця події від 13.03.2019 із фототаблицею, в ході якого потерпілий видає викрадений у нього мобільний телефон;
-          протоколі пред`явлення речей для впізнання від 16.03.2019 потерпілому, який упізнав ніж, який був у ОСОБА_4  25.01.2019 в руках та яким останній погрожував та наносив удари по тілу потерпілого;
-          протоколі проведення слідчого експерименту із фототаблицею до нього від 16.03.2019,  під час якого розповів про обставини скоєння ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розбійного нападу на нього;
-          висновку експерта № 78, згідно з яким у ОСОБА_6 виявлено легкі  тілесні ушкодження;
-          висновку експерта № 30-МК, відповідно до якого на куртці ОСОБА_6  виявлено три наскрізних пошкодження, котрі схожі між собою, за своєю характеристикою являється колото-різаними та утворились від неодноразової проникаючої дії колючо-ріжучого предмета, який має лезо та обух, максимальна ширина клинка по всій довжині занурення в шари одягу складала від 3 мм до 6 мм;
-          висновку експерта № 425/19-25 від 19.04.2019, відповідно до якого вартість чоловічої зимової куртки чорного кольору торгівельної марки фірми виробника «Tony Backer» складала 2227 грн. 28 коп.;
-          висновку експерта № 5/111 від 27.03.2019 відповідно до якого вартість пари чоловічих рукавичок чорного кольору торгівельної марки «Genuine Leather» станом на 25.01.2019 могла становити 158,33 грн.;
-          висновку експерта № 5/112 від 27.03.2019, згідно з яким вартість мобільного телефону марки «Motorola» моделі «Droid Mini xt 1030» станом на момент проведення експертизи, а саме 27.03.2019 могла становити 1521,38 грн.
Таким чином, дослідивши зібрані у справі докази, суд першої інстанції встановив сукупність усіх ознак складу  злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та, ухвалюючи вирок, дійшов поза розумним сумнівом обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 вчинив напад на ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам статей 370, 373, 374 КПК України.
За результатами перегляду вироку суду першої інстанції суд апеляційної інстанції з урахуванням конкретних обставин справи погодився з оцінкою доказів, досліджених місцевим судом і врахованих при доведенні винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, при цьому належним чином умотивував свої висновки.
Під час апеляційного провадження суд апеляційної інстанції перевірив доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 про неправильність правової кваліфікації його дій, оцінив надані стороною обвинувачення докази, зокрема, детальні й послідовні показання потерпілого ОСОБА_6 , протоколи слідчих дій, а також показання обвинуваченого ОСОБА_5 , який частково визнав обставини вчиненого, та дійшов висновку про відсутність правових підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 187 на ч. 2 ст. 186 КК України.
Крім того, суд апеляційної інстанції розглянув доводи ОСОБА_4 щодо неправильного застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України та обґрунтовано не знайшов підстав для зарахування до строку покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як установлено судами, ОСОБА_4 вчинив злочин 25 січня 2019 року, з цього ж дня обчислюється початок строку відбування покарання.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29.08.2018 (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону  № 2046-VIII (попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за  правилами, передбаченими у частині першій цієї статті).
Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин після 21.06.2017, то попереднє ув`язнення обґрунтовано зараховано судами в строк покарання ОСОБА_4 з розрахунку день за день.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону, постановлена ухвала відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.
Відповіднодовимогп. 2 ч. 2 ст. 428 КПКУкраїни суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючивикладене, Суддійшоввисновку, щообґрунтовані підстави для задоволеннякасаційноїскарги засудженого відсутні, тому увідкриттікасаційногопровадженняза його касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючисьп. 2 ч. 2 ст. 428 КПКУкраїни, Суд
ухвалив:
Відмовитизасудженому ОСОБА_4 у відкриттікасаційногопровадженнязайогокасаційноюскаргоюнавирокНовоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 серпня 2021 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року. 
Ухвала оскарженнюнепідлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                         ОСОБА_3