УХВАЛА
14 лютого 2023 року
м. Київ
справа № 278/474/21
провадження № 51-902ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2021 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року,
встановив:
До Верховного Судунадійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України                     (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті. 
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, відповідно до яких підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
До того ж, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу касатора, що положеннями            ч. 1 ст. 433 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Касаційна скарга містить вимогу про скасування вироку суду першої інстанції та  ухвали апеляційного суду, проте, незважаючи на зазначені вище положення процесуального закону, у поданій скарзі захисник, посилаючись здебільшого на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та незгоду із встановленими обставинами, не вказав, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних ним судових рішень, а також підстав для їх скасування в контексті приписів статей 412-414, 419, 438 КПК.
Також Суд звертає увагу захисника, що у касаційній скарзі не зазначено які саме порушення допустив апеляційний суд з огляду на зміст статей 404, 405 КПК щодо меж і порядку апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції, та які доводи сторони захисту не були розглянуті.
Крім того захисник, узагальнено стверджуючи, зокрема про порушення апеляційним судом положень ч. 3 ст. 404 КПК, не зазначив, чи заявляла сторона захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, яке, усупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК, суд безпідставно не задовольнив та у дослідженні яких обставин, установлених під час кримінального провадження і досліджених судом першої інстанції, не повністю або з порушеннями (у чому полягає неповнота і порушення) відмовив.
До того ж усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга ОСОБА_5 не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, оскільки він просить скасувати постановлені стосовно ОСОБА_4 судові рішення, а кримінальне провадження закрити, проте у касаційній скарзі не зазначив наявної, на його думку, підстави для такого закриття, з передбачених у ст. 284 КПК, та не навів обґрунтувань своїх доводів у цій частині.
Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, проте захисник усупереч наведеній нормі їх не долучив.
Указане не лише становить формальне порушення ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК, а саме: чи належать судові рішення до тих, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку та чи дотримано строку касаційного оскарження. Крім того, це не дає можливості Суду перевірити кількість учасників судового провадження і, відповідно, дотримання захисником положень ч. 6 ст. 427 КПК щодо долучення копій касаційних скарг із додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та подання додаткових документів. 
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                    ОСОБА_3