Ухвала
 
06 січня 2023 року
м. Київ
 
справа № 752/21/21
провадження № 61-48ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року в справі за  заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: П'ята київська державна нотаріальна контора, Київська міська рада, ОСОБА_1 , про встановлення факту родинних відносин,
встановив:
30 грудня 2022 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Лантух Я. В. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на  рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у вказаній справі, тобто з пропуском строк на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). 
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.
Разом з касаційною скаргою представником заявника подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, у якому він посилається на те, що копію постанови апеляційного суду ним було отримано лише 08 грудня 2022 року на електронну пошту, на підтвердження чого надає відповідну роздруківку. Зазначає також, що у паперовому вигляді копію постанови апеляційного суду було отримано 26 грудня 2022 року, на підтвердження чого надає копію розписки.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на  касаційне оскарження. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не  були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень та надані докази на підтвердження вказаних обставин не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.  
Заявником не надано належних доказів щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, із доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення судового рішення.
Слід зазначити, що за приписами пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.
Колегія суддів звертає увагу на те, що з доданої до касаційної скарги роздруківки неможливо достовірно встановити, що дата, яка зазначена у цьому документі, є саме датою доставлення копії постанови Київського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року на офіційну електронну адресу представник Довганич Н. В.   
Ураховуючи викладене, долучений заявником документ на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження не може вважатись належним доказом дати отримання оскаржуваного судового рішення, а відтак причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними.
Оскільки безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, є порушенням вимог пункту 1 статті  6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявнику необхідно надіслати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, у якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази (зокрема, довідку Київського апеляційного суду про надсилання згідно з вимогами статті 272 ЦПК України на  адресу ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції від 13 вересня 2022 року та про отримання чи неотримання останньою копії цієї постанови).
Крім того, відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов'язково наводитись у взаємозв'язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.
Представник заявника у касаційній скарзі зазначає підставами касаційного оскарження судових рішень пункти 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК України. 
Разом з тим у касаційній скарзі також є посилання на те, що справа розглянута неповноважним судом. Однак вищевказані обґрунтування не наводяться у взаємозв'язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.
З огляду на наведене, заявнику слід уточнити підстави касаційного оскарження, оскільки текст касаційної скарги є суперечливим, незрозуміло, чи скарга подається лише з підстав, передбачених пунктами 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК України, чи також з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на пункт 1 частини першої статті 411 ЦПК України.
Таким чином, заявнику необхідно уточнити підстави касаційного оскарження та надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга, та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), а також подати до суду заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в яких навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази.  
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року неповажними. 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року залишити без руху. 
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяв про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                 М. Ю. Тітов