Справа № 299/1256/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

02 лютого 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:                                                        головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача),                                 суддів: Бисаги Т.Ю. і Фазикош Г.В.,                                                з участю секретаря Волощук В.І.,                                                        розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Нечаєва Валерія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Виноградівського районного суду від 08 липня 2022 року (у складі судді Бак М.Д.) про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області, Фермерського господарства «Колос», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виноградівська міська рада Закарпатської області, про визнання частково протиправним і скасування розпорядження, визнання частково недійсним статуту, ліквідацію юридичної особи та зобов`язання учинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
       Ухвалою Виноградівського районного суду від 08 липня 2022 р. провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області та ФГ «Колос», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виноградівська міська рада Закарпатської області, про визнання частково протиправним і скасування розпорядження, визнання частково недійсним статуту, ліквідацію юридичної особи та зобов`язання учинити дії у частині позовних вимог про ліквідацію юридичної особи та зобов`язання учинити дії закрито. 
       Суд виходив із того, що суб`єктами звернення до суду з позовом про ліквідацію юридичної особи є учасник юридичної особи та органи державної влади. Із урахуванням обставин, наведених в обґрунтування позову, позивач не є учасником ФГ «Колос». Даний факт виключає можливість спору між позивачем і ФГ «Колос» із приводу припинення вказаної юридичної особи шляхом ліквідації. 
       Адвокат Нечаєв В.В. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводить про порушення норм процесуального права.
Узагальнені доводи скарги зводяться до такого:
-позивач не є учасником ФГ «Колос», однак створення юридичної особи порушує його права та обов`язки;
-закриття провадження у справі на підготовчому судовому засіданні можливе з таких підстав: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди.
       У письмовому відзиві на апеляційну скаргу голова ФГ «Колос» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін. Узагальнені заперечення зводяться до того, що позивач не є тим суб`єктом, який наділений правом звертатися до суду з позовом із вимогою про ліквідацію ФГ «Колос», оскільки не є і ніколи не був його членом.
       Апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, із таких підстав.
       Суд, закриваючи провадження у справі, посилався на п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, а саме – на відсутність предмета спору між позивачем і ФГ «Колос» у частині позовних вимог, що стосуються ліквідації ФГ «Колос», через те, що позивач, не будучи членом ФГ «Колос», не має права оскаржувати створення останнього.
       Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Захист цивільних прав – це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
       Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
       Цивільним процесуальним законом чітко розмежовано підготовче провадження із проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (Глава 3 Розділу III «Позовне провадження») та розгляд справи по суті із проведенням судового засідання (Глава 3 вказаного розділу).
       Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
       Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
       Таким чином, підготовче судове провадження – це стадiя судового прoцесу, в якій з`ясовується предмет спoру, позoвні вимoги, заперечення на позoвні вимoги, склад учасників судовoго процесу, вирішення відводів, xарактер спірних правовідносин та інших дій, які будуть слугувати для правильного і безперешкoдного розгляду справи пo суті, іншими словами, це важлива складова судочинства, що спрямована на створення умов для правильного, безперешкодного та своєчасного розгляду справи по суті.
       Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче засідання є формою підготовчого провадження, яка полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій.
       Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.
       Закриття провадження у справі – це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
       Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
       Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
       За таких обставин закриття провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні, а не при проведенні підготовчого судового засідання, оскільки згідно зі статтею 200 ЦПК України, а саме її частиною четвертою, закриття провадження можливо на цій стадії процесу з двох підстав, це: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених статтями 206, 207 ЦПК України.
       Указаних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в справі № 638/3792/20 у постанові від 20 вересня 2021 р.
       У контексті завдань цивільного судочинства (статті 2, 4 ЦПК України) звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або законних інтересів позивача.
       Отже, особа повинна довести (а суд – встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.
       Мотивуючи постанову про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, колегія суддів зауважує, що закриття провадження із підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні, а не при проведенні підготовчого судового засідання.
       Як видно з матеріалів справи, ухвалою Виноградівського районного суду від 09 березня 2021 р. дату і час підготовчого засідання було призначено на 29.03.2021 р. о 09:00 год. (т.4 а.с.193-199), ухвалою Виноградівського районного суду від 20.08.2021 р. у підготовчому засіданні оголошено перерву на 07.09.2021 р. о 10:00 год. (т.5 а.с130-132), ухвалою Виноградівського районного суду від 16.09.2021 р. у підготовчому засіданні оголошено перерву на 05.10.2021 р. о 14:00 год. (т.5 а.с.183-184).
       Ухвала про закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, судом першої інстанції постановлена 08 липня 2022 р. (т.7 а.с.80-81).
       У матеріалах справи відсутні відомості про закриття підготовчого засідання.
       Відтак, суд першої інстанції у не процесуальний спосіб закрив провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки закриття провадження можливо на цій стадії процесу з двох підстав, це: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених статтями 206, 207 ЦПК України (частина четверта 200 ЦПК України).
       Пунктами 1 та 4 частини першої статті 379 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права.
       У контексті наведеного та відповідно до вимог ст. 379 ч.1 п.4 ЦПК України оскаржена ухвала підлягає скасуванню як незаконна, а справа – направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Керуючись п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 382, 384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу адвоката Нечаєва Валерія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.                                         2.Ухвалу Виноградівського районного суду від 08 липня 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.                                                                                 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.                                                                         4.Повне судове рішення складено 15 лютого 2022 р.
Судді: