ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 711/4576/22                                                              Суддя (судді) першої інстанції: Кондрацька Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 лютого 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Бєлової Л.В.
суддів:                     Кучми А.Ю., Черпіцької Л.Т.,    

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, 
          
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 00000821 від 25.08.2022 року по справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року позовну заяву  ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення  залишено без розгляду.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права. 
Зокрема позивач наголошує, що він не був повідомлений про судові засіданні суду першої інстанції 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2023 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 вересня 2022 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі.
В подальшому, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року позовну заяву  ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення  залишено без розгляду.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, однак в судові засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, жодних клопотань про перенесення розгляду справи з поважних причин чи про можливість розгляду справи за їхньої відсутності, не надав.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись з огляду на наступне. 
Відповідно до частини першої  статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з частиною п`ятою цієї ж статті у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду,    якщо неявка перешкоджає розгляду справи.    Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.
До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.
Пунктом 4 частини першої  статті 240 КАС України  обумовлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Отже, виходячи з аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що серед підстав для застосування передбаченого цими статтями наслідку виокремлено як альтернативні:
-   неявка позивача в судове засідання без поважних причин    або
-   неповідомлення позивачем про причини неявки в судове засідання.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті  205, пункту 4 частини першої статті  240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:
а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;
б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;
в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;
г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;
ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.
Отже, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених зазначеними нормами процесуального закону, суд на підставі аналізу матеріалів справи та думки інших учасників справи повинен, серед іншого, дослідити питання можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача, а також з`ясувати, чи не наполягає відповідач на розгляді справи по суті на підставі наявних у ній доказів.
Натомість, колегія суддів звертає увагу, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить жодних висновків щодо неможливості розгляду справи по суті за відсутності позивача.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 826/10538/17.
Також колегія суддів зазначає, що ця справа належить до окремої категорії термінових справ, особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду яких врегульовано статтею 268 КАС України.
Так, за приписами частини першої статті 268 КАС України у справах, визначених  статтями 273-277,  280-283-1,  285-289  цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. 
Частиною третьою цієї статті передбачено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Крім того, згідно з частиною першою статті 286 КАС України наведена адміністративна справа підлягала вирішенню в 10-денний строк з дня відкриття провадження у справі.
За таких умов, апеляційний суд дійшов висновку, що правові підстави для залишення позову без розгляду через повторну неявку позивача до суду відсутні, при цьому така неявка не перешкоджала розгляду справи, яка віднесена до окремих категорій термінових адміністративних справ.
В той же час, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про неналежне повідомлення його про розгляд справи в суді першої інстанції шляхом надсилання смс-повідомлення, оскільки як вже було вказано вище, дана справа відноситься до категорії термінових, і за приписами частини першої статті 268 КАС України у справах, визначених  статтями 273-277,  280-283-1,  285-289  цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
В позовній заяві позивачем вказано, що електронна адреса та електронна пошта відсутні, однак, вказано номер телефону, за яким і повідомлявся позивач, що відповідає приписам статті 268 КАС України. 
У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1    ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.
Колегія суддів зазначає, що передчасний висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду у справі фактично перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до Придніпровського районного суду м. Черкаси. 
Керуючись ст. 243, 315, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року - задовольнити частково.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року - скасувати та направити справу до Придніпровського районного суду м. Черкаси для продовження розгляду. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                            А.Ю. Кучма, 

                                                                                                     Л.Т. Черпіцька