Номер провадження: 22-ц/813/773/23 
Справа № 501/2637/16-ц
Головуючий у першій інстанції Смирнов  В. В.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В.,
з участю секретаря Шлапак А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 листопада 2020 року, постановленого під головуванням судді Смирнова  В.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
в с т а н о в и в:
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який під час розгляду справи був неодноразово уточнений, та остаточно заявлений до ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на майно відповідачки (а.с. 2-4, 28-30, 121-122, 212-214 т.1).
В обґрунтування свого позову, ОСОБА_1 посилався на те, що 07.06.2011 року на підставі рішення апеляційного суду Одеської області з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача 1/2 частку кв. АДРЕСА_1 у сумі 278 491,76 грн.
Позивач відмовляється виконувати рішення суду та повертати грошові кошти, на час звернення до суду відповідачем рішення суду не виконано, тому позивач змушений звернутись з позовом до суду, в якому просив:
- звернути стягнення на 1/2 частку будинку АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 і в рахунок зобов`язання боржника ОСОБА_2 перевести на ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку в будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 , з проведенням відповідного перерахунку;
- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_2 ;
- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 різницю між боргом відповідачки і вартістю належної їй частки будинку АДРЕСА_3 у сумі 81782 грн.;
- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 6807,94 грн.
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26 листопада 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на його незаконність.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно встановлені обставини справи, а саме те, на підставі рішення апеляційного суду стягнуто з відповідача вартість 1/2 частини квартири в сумі 278 491 грн.76 коп. та розділено між сторонами житловий будинок, однак рішення апеляційного суду від 07 червня 2011 року не виконано, на що суд першої інстанції уваги не звернув.
У своєму відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Дубінчук Ж.М., представник ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги суперечать дійсним обставинам справи, а саме тому, що гроші, які просить стягнути позивач з відповідача вже стягнуті за рішенням суду і повторно ставити питання про стягнення такої ж суми за такими ж правовідносинами неможливо.
Протоколом автоматизованого розподілу від 06.03.2020 року визначений склад колегії суддів під головуванням судді Ващенко Л.Г. для розгляду справи (а.с. 7 т. 2).
Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №1612/щ/15-21 ОСОБА_4 було звільнено з посади у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с. 48 т. 2).
Відповідно до протоколу повторного розподілу справи за допомогою автоматизованої системи документообігу суду цивільна справа передана головуючому-судді (суддя-доповідач) Комлевій О.С. зі складом колегії суддів, з урахуванням навантаження на суддів Одеського апеляційного суду (а.с. 49 т. 2).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 прийнята до провадження (а.с. 52 т. 2).
Учасники справи про призначене судове засідання на 01 березня 2023 року були сповіщені належним чином у відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 79-84 т. 2).
Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, явка яких не визнавалася апеляційним судом обов`язковою.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (13 березня 2023 року).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду підлягає зміні, з наступних підстав.
У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового судового рішенняабо зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду зазначеним вимогам відповідає не в повній мірі, з огляду на таке.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що не можливо повторне стягнення коштів, а також ОСОБА_1 не оскаржував дії державного виконавця.
Колегія суддів з таким висновком суду, не погоджується за таких підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 07 червня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнута компенсація вартості 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в сумі 278491 грн. 76 коп. (а.с. 9-10 т. 1).
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 07 червня 2011 року в порядку розподілу майна за ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розподілено житловий будинок АДРЕСА_3 по 23/100 часток в праві власності (а.с. 9-10 т. 1). 
За заявою ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа № 2-112/10 про стягнення з ОСОБА_2 278 491,76 грн., державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 09 вересня 2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 11 т. 1).
08.11.2011 року постановою державного виконавця виконавчий лист повернуто стягувану Стоянову Ю.І. з підстав того, що не виявлено майна боржника ОСОБА_2 , на яке можливо звернути стягнення (а.с. 12 т. 1).
Згідно технічного паспорту на садибний будинок за адресою: АДРЕСА_3 належить 23/100 ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с. 31-32, 37-38).
Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 звертаючись з позовними вимогами про звернення стягнення на майно боржника, який не виконує рішення суду, обрав неефективний спосіб захисту.
Звернення стягнення відбувається відповідно до вимог закону або договору. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). В усіх інших випадках право власності набувається з інших, не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).
У статті 392 ЦК України передбачено, що визнання права власності не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах.
Доводи апелянта про те, що відповідачка не виконує рішення суду, а тому є всі підстави для звернення стягнення на майно відповідачки, не ґрунтуються на законі, оскільки належне виконання рішення суду є важливим і невід`ємним елементом ефективного захисту прав і свобод людини. Саме з метою забезпечення своєчасного захисту та відновлення порушеного права особи в Цивільному процесуальному кодексі Україні закріплено інститут встановлення чи зміни способу або порядку виконання судового рішення.
З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить висновку про те, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог, однак колегія суддів не погоджується з підставами відмові задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
За таких підстав, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду підлягає зміні в частині його мотивування зазначеного в цій постанові, оскільки не в повній мірі відповідає нормам законодавства.
З урахуванням того, що ухвалою Одеського апеляційного суду ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору у розмірі 6806,81 грн. до ухвалення судового рішення, зі ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 6806,81 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 листопада 2020 року – змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
В решті рішення залишити без змін.
Стягнути зі  ОСОБА_1  (РНОКПП  НОМЕР_1 )на користь держави судовий збір у розмірі 6 806 гривень 81 копійку.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 13 березня 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Є.С. Сєвєрова

______________________________________ Т.В. Цюра