ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" лютого 2023 р.                                                       Справа №914/4559/14

м.Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого - судді          МАТУЩАКА О.І.
суддів:          МАРКА Р.І.
          СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.
за участю представників сторін від: 
апелянта: арбітражний керуючий Василюк І.М.;
кредитора ГУ ДПС у Львівській області: Підгайний О.І. (в порядку самопредставництва).

розглянувши апеляційну скаргу                     Арбітражного керуючого Василюка І.М. б/н від                      24.09.202 (вх.ЗАГС №01-05/2404/22 від                                29.09.2022)
на ухвалу                                                   Господарського суду Львівської області від 
           13.09.2022 (повний текст – 19.09.2022, суддя                     Морозюк А.Я.)
у справі                                                   №914/4559/14
за заявою                                                    Товариства з обмеженою відповідальністю“Пері 
          Україна”, м. Київ
про банкрутство                                         Товариства з обмеженою відповідальністю 
                    спільного українсько-російського підприємства 
                    “Технобуд” м. Львів
                    
                    ВСТАНОВИВ:
          Суть спору.
          Постановою господарського суду Львівської області від 11.06.2015 процедуру розпорядження майном ТзОВ СУРП “Технобуд” та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Василюка І.М. припинено; ТзОВ СУРП “Технобуд” визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Василюка І.М.
09.05.2022 від ліквідатора на адресу суду першої інстанції надійшла заява, в якій просив затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута та ліквідувати ТзОВ СУРП “Технобуд”. 
          Також 09.05.2022 ліквідатором подано звіт про нарахування грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого, клопотання про його затвердження за період виконання повноважень ліквідатора банкрута з 11.06.2015 по 30.04.2022 згідно якого основна винагорода становила 846 403,60 грн, витрати становили 18 485,27 грн та клопотання про стягнення грошової винагороди ліквідатора, в якому просив стягнути грошову винагороду з кредиторів боржника пропорційно до визнаних грошових вимог.
          Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 у цій справі:
          - затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТзОВ СУРП “Технобуд”;
- визнані погашеними вимоги кредиторів, які не задоволені за недостатністю майна;
- клопотання ліквідатора про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди та витрат задоволено частково; 
- затверджено звіт арбітражного керуючого Василюка І.М. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі №914/4559/14 про банкрутство ТзОВ СУРП “Технобуд” за період з 11.06.2015 по 30.04.2022 у розмірі 217 754,35 грн, з яких: 199 269,08 грн основна винагорода, 18 485,27 грн витрати. В задоволенні решти частини клопотання відмовлено;
           - клопотання ліквідатора про стягнення грошової винагороди з кредиторів    задоволено    частково; 
          - стягнуто на користь арбітражного керуючого грошову винагороду з кредиторів боржника пропорційно розміру визнаних грошових вимог, а саме: ТзОВ «М «Буд» (3,28%) в розмірі 6 536,03 грн;    ПАТ по газопостачанню та газифікації “Львівгаз” (0,17%) в розмірі    338,76 грн; ПП «Ратибор-М» (1%) в розмірі 1   992,69 грн; ГУДПС у Львівській області (10,42%) в розмірі    20   763,84 грн;    ТзОВ “Правнича компанія “РАДА” (0,84%) в розмірі 1   673,86 грн;    ТзОВ “Скорзонера” (2,04%) в розмірі 4   065,09 грн; ТзОВ “Фірма Рубіж” (1,30%) в розмірі 2590,50 грн; ПП “ВАКС” (1,30%) в розмірі    1   494,52 грн;    Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України    у Львівській області (0,37%) в розмірі 737,30 грн;    ПАТ    “Львівобленерго” (0,09%) в розмірі    179,34 грн; ТзОВ “Монітор-Україна”    (3,45%) в розмірі 6 874,78 грн; АТ КБ “Приватбанк” (56,44%) в розмірі 112 467,47 грн;  ТзОВ “Пері Україна” (11,59%) в розмірі 23   095,29 грн. В задоволенні решти частини клопотання ліквідатора про стягнення грошової винагороди з кредиторів відмовлено;
- ТзОВ СУРП “Технобуд” ліквідовано;
- провадження у справі про банкрутство ТзОВ СУРП “Технобуд” закрито.
Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи. 
Арбітражний керуючий Василюк І.М. не погодився із зазначеною ухвалою в частині часткового задоволення клопотання про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора банкрута та часткового стягнення з кредиторів грошової винагороди у зменшеному розмірі, подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу у вказаній частині скасувати та прийняти нове рішення, яким клопотання про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора та клопотання та про стягнення з кредиторів грошової винагороди задоволити в розмірі 797   429,60 грн.
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначив наступні обставини:
-          відповідно до ст.115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до введення в дію Кодексу України з процедур з банкрутства) основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора;
-          відповідно до ч.2 ст. 30 КУзПБ    розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень;
-          нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора здійснено, з урахування норм чинного законодавства, у мінімальному розмірі;
-          судом першої інстанції не наведено нормативно-правового обґрунтування правових підстав щодо зменшення мінімального розміру грошової винагороди арбітражного керуючого;
-          дії ліквідатора не визнавалися протиправними при виконанні повноважень у даній справі про банкрутство ТОВ СУРП “Технобуд”;
-           ліквідатор звертався до комітету кредиторів про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу у 2018 році, але комітет кредиторів вирішив не погоджувати завершення ліквідаційної процедури і продовжив ліквідаційну процедуру, зокрема щодо розшуку належного банкруту майна.
Кредитор – ТОВ  «Правнича компанія «Рада» у відзиві на апеляційну скаргу заперечив доводи апелянта та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення. Зазначив, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.05.2022 задоволено заяву ТОВ «ПК «Рада» про відмову від кредиторських вимог, яку кредитором подано з метою уникнення в майбутньому фінансових втрат, пов`язаних з можливою виплатою грошової винагороди арбітражному керуючому за рахунок кредиторів. Крім того, керівнику банкрута відомо про місцезнаходження розшукуваного майна боржника, яке підлягає продажу в ліквідаційній процедурі. Тому стягнення грошової винагороди ліквідатора з кредиторів є неправомірним.
Кредитор – Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» у відзиві на апеляційну скаргу заперечив вимоги скаржника та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін. Зазначив, що оплата послуг арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора має здійснюватись виключно за фактично виконану роботу (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала ліквідаційна процедура і необхідно досліджувати, які фактичні дії вчинялись арбітражним керуючим протягом цієї процедури та чи дійсно на їх здійснення необхідно стільки часу. В даній справі процедура ліквідації введена судом 11.06.2015 та тривала 7 років. Тому при вирішенні питання розміру винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора та його розподілу суд повинен надати оцінку діям ліквідатора в частині встановлення безумовної повноти його дій та встановити причини, з яких встановлені законом строки проведення ліквідаційної процедури були порушені, встановити обсяг фактично виконаної роботи ліквідатором за весь період.
Кредитор – Головне управління ДПС у Львівській області у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити в її задоволенні, а оскаржувану ухвалу залишити без змін. Зазначив, що 10.06.2022 на засіданні комітету кредиторів ліквідатору відмовлено у схваленні звіту про нарахування  та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за результатами ліквідаційної процедури. Крім цього, при розрахунку грошової винагороди в період з 18.10.2018 по 20.10.2019 ліквідатором здійснено помилку, оскільки в цей період грошова винагорода ліквідатора за виконання повноважень повинна обчислюватись виходячи з двох розмірів мінімальної заробітної плати, а відтак правильно обчислена грошова винагорода ліквідатора за період з 11.06.2015 по 30.04.2022 становить 795 276,80 грн, що також встановлено судом першої інстанції.
06.02.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання від кредитора АТ КБ «Приватбанк» про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням у відпустці його представника.
Розглянувши подане клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає, що з аналізу положень ст. 202 ГПК України вбачається, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи зазначене, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання не визнавалася обов`язковою відповідно до ухвали від 16.01.2023, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.
Судовою колегією враховано, що кредитор – АТ КБ «Приватбанк» реалізував своє право на заперечення вимог апеляційної скарги шляхом подання відзиву на неї відповідно до ст.263 ГПК України. При цьому, представник даного кредитора був присутній в судовому засіданні 01.12.2022, підтримав заперечення викладені у відзиві на апеляційну скаргу та надав пояснення по суті цих заперечень.
Інших клопотань та заяв, в порядку ст. 207 ГПК України, учасниками у справі подано не було.
В судовому засіданні представник кредитора – ГУ ДПС у Львівській області та арбітражний керуючий надали пояснення по суті вимог апеляційної скарги та заперечень на неї.
Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення у відзивах на неї, перевіривши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника кредитора та арбітражного керуючого, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Фактичні обставини справи та оцінка суду.
Враховуючи те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції лише в частині затвердження звіту про нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора та стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого, суд апеляційної інстанції перевіряє дотримання судом першої інстанції норм процесуального та правильне застосування норм матеріального права лише у цій частині.
Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із ч. 5 ст.269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено та перевірено апеляційним господарським судом, що арбітражний керуючий Василюк І.М. виконував повноваження ліквідатора боржника у період із 11.06.2015 по 13.09.2022.
Як вбачається із розрахунку  основної грошової винагороди арбітражного керуючого (ліквідатора) Василюка І.М. у справі №914/4559/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-російського підприємства “Технобуд” за період з 11.06.2015 по 30.04.2022 (поданого в суді першої інстанції), грошова винагорода визначена ліквідатором в розмірі 846   403,60 грн.
В апеляційній скарзі арбітражним керуючим здійснено перерахунок нарахованої грошової винагороди за період з 18.10.2018 по 20.10.2019 з огляду на те, що у вказаний період помилково здійснено нарахування грошової винагороди виходячи з розміру трьох мінімальних заробітних плат, замість двох мінімальних заробітних плат, а тому просив стягнути грошову винагороду в розмірі 797   429,60 грн.
Відповідно до ч.3 ст.115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакцій чинній до введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства) основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.
Відповідно до ч.1 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
Виходячи із системного аналізу норм Кодексу, витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов`язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.
Тобто надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Законом та Кодексом встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого.
Верховний Суд у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/32824/15 зробив правовий висновок про те, що у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі №912/1783/16.
Згідно із ч.5 ст. 30 Кодексу кредитори можуть створювати фонд для авансування основної грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.
Отже, оплата послуг ліквідатора за період виконання ним своїх повноважень здійснюється за рахунок коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу його майна (майнових прав), або із фонду для авансування основної грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, якщо такий створено комітетом кредиторів боржника. При цьому, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до Кодексу, господарський суд вправі застосувати такий принцип до розподілу між кредиторами витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури (в тому числі на виплату основної грошової винагороди ліквідатора), за відсутності у боржника коштів від господарської діяльності, від реалізації його майна та рішення комітету кредиторів про утворення фонду для оплати основної грошової винагороди ліквідатору чи відшкодування його витрат, оскільки законодавцем виключається можливість безоплатного надання послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство.
При цьому законодавець не ставить вказаний порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кредитора у справі про банкрутство його правового статусу, а також від джерел фінансування того чи іншого кредитора. 
Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювати свої офіційні повноваження.
Широке тлумачення Європейським судом з прав людини даної норми покладає на суд обов`язок захистити право особи (по даній справі конституційне право ліквідатора на оплату праці) в такий спосіб, щоб порушене, не визнане або оспорюване право отримало ефективний та справедливий спосіб захисту.
Підхід до інтересу кредитора при вирішенні питання про стягнення оплати послуг ліквідатора має відповідати положенням не лише Кодексу, але й міжнародним правовим актам, забезпечувати в такий спосіб єдиний підхід до застосування положень Кодексу України з процедур банкрутства, а відтак втілювати принципи правової визначеності та верховенства права.
          Відсутність чіткого нормативного регулювання у Кодексі України з процедур банкрутства питання оплати праці ліквідатора за рахунок коштів кредиторів не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оплату праці, які також ґрунтуються на положеннях нормативних актів, котрі мають вищу юридичну силу.
          У даній справі кредиторами не створено фонд для авансування основної грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
          Враховуючи викладене, оскільки за результатами здійснення ліквідаційної процедури не виявлено майна боржника, грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора підлягає стягненню з кредиторів.
          Перевіркою правильності нарахування грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі №914/4559/14 про банкрутство ТзОВ СУРП “Технобуд” за період з 11.06.2015 по 30.04.2022 (з урахуванням введення в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства) встановлено, що розмір грошової винагороди, який належить стягнути на користь арбітражного керуючого за цей  період становить 797026,60 грн, оскільки арбітражним керуючим при здійсненні розрахунку допущено помилку за період з 18.10.2019 по 20.10.2019.
          При цьому, судовою колегією встановлено, що розрахунок грошової винагороди здійснено виходячи з розміру мінімальної заробітної плати передбаченої чинним законодавством за виконання повноважень ліквідатора у відповідні періоди, а саме – у розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 11.06.2015 по 20.10.2019 та в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за період з 21.10.2019 по 30.04.2022.
Відтак, в даному випадку помилковим є застосування судом першої інстанції норми ч.5 ст.30 КУзПБ, якою передбачено право господарського суду за заявою кредитора зменшити розмір грошової винагороди арбітражного керуючого у разі, якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати, оскільки в даному випадку розрахунок здійснено у мінімальному розмірі заробітної плати, передбаченому чинним законодавством, а не виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати керівника боржника.
Перевіряючи заперечення кредиторів щодо розміру винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі судова колегія зазначає, що такі заперечення суперечать вимогам чинного законодавства, яке гарантує арбітражному керуючому право на отримання грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора та не спростовують вищевикладених обставин.
Крім цього, в даному апеляційному провадженні учасниками справи не оскаржується ухвала місцевого господарського суду в частині затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та ліквідації банкрута, яка прийнята судом за результатом дослідження всієї повноти здійснених ліквідатором заходів під час ліквідаційної процедури, а дії чи бездіяльність ліквідатора під час здійснення ним повноважень у цій справі не визнавались неправомірними.
Матеріалами справи підтверджується та встановлено місцевим господарським судом здійснення ліквідатором під час ліквідаційної процедури боржника заходів, спрямованих на виявлення майна боржника, що не заперечується кредиторами.
Більше того, відповідно до ч.8 ст.48 КУзПБ комітет кредиторів наділений повноваженнями щодо скликання зборів кредиторів  з метою прийняття рішення, зокрема про звернення до господарського суду для припинення ліквідаційної процедури і ліквідації банкрута, а тому доводи кредиторів про тривалу процедуру ліквідації боржника у даній справі не спростовують право ліквідатора на отримання грошової винагороди у даній справі.
Заперечення кредитора – ТОВ  «Правнича компанія «Рада» про те, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.05.2022 задоволено заяву ТОВ «ПК «Рада» про відмову від кредиторських вимог не спростовують право арбітражного керуючого на стягнення з такого кредитора грошової винагороди відповідно до розміру його кредиторських вимог, оскільки грошова винагорода нарахована за період по 30.04.2022 на момент його перебування у процесуальному статусі кредитора, який брав участь у даній справі з метою досягнення майнового результату у вигляді задоволення своїх кредиторських вимог, а правова позиція зазначена ним про те, що мотивом відмови від грошових вимог було саме уникнення в подальшому обов`язку оплати грошової винагороди арбітражного керуючого, що ним же зазначено у відзиві на апеляційну скаргу, судова колегія розцінює як недобросовісну процесуальну поведінку, оскільки ініціюючи свою участь у справі про банкрутство такий кредитор повинен розуміти значення своїх дій та нести відповідальність за їх наслідки.
Матеріалами справи підтверджується та вірно встановлено місцевим господарським судом, що розмір визнаних вимог кредиторів в сумі складає 14   934 767,24 грн.
За таких обставин, звіт арбітражного керуючого Василюка І.М. про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора за період з 11.06.2015  по 30.04.2022 належить затвердити частково у розмірі 797026,60 грн та керуючись принципом пропорційності, враховуючи межі апеляційних вимог, стягнути грошову винагороду з кредиторів боржника, а саме: ТзОВ «М «Буд» (3,28%) в розмірі    26142,47 грн; ПАТ по газопостачанню та газифікації “Львівгаз” (0,17%) в розмірі    1354,95 грн;  ПП «Ратибор-М» (1%) в розмірі    7970,27 грн;  ГУ ДПС у Львівській області (10,42%) в розмірі    83050,17 грн;     ТзОВ “Правнича компанія “РАДА” (0,84%) в розмірі    6695,02 грн;     ТзОВ “Скорзонера” (2,04%)в розмірі    16259,34 грн;    ТзОВ “Фірма Рубіж” (1,30%) в розмірі    10361,35 грн;    ПП “ВАКС”    (0,75%) в розмірі    5977,70 грн;     УВД ВСС    України    у Львівській області (0,37%) в розмірі    2949 грн;    ПАТ    “Львівобленерго” (0,09%) в розмірі    717,32 грн;  ТзОВ “Монітор-Україна”    (3,45%) в розмірі    27497,42 грн;  АТ КБ “Приватбанк”    (56,44%) в розмірі    449841,81 грн;    ТзОВ “Пері Україна” (11,59%) в розмірі    92375,38 грн.
Відповідно до ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню в частині часткового затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди та стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого з прийняттям цій частині нового рішення шляхом часткового затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та часткового стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого в розмірі 797026,60 грн. 
Судові витрати.
          Відповідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
          Таким чином, враховуючи те, що ухвалу суду першої інстанції скасовано, судовий 
збір за розгляд справи в апеляційному суді належить пропорційно стягнути з кредиторів.
Керуючись ст.ст. 129,269, 270, 275, 277, 281 - 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 у справі №914/4559/14 в частині задоволення клопотання ліквідатора про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредиторів скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.

3. Клопотання ліквідатора про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди задоволити частково. 

4. Затвердити звіт арбітражного керуючого Василюка Ігора Миколайовича про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі №914/4559/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-російського підприємства “Технобуд” за період з 11.06.2015 по 30.04.2022 у розмірі 797   026,60 грн. В задоволенні решти частини клопотання відмовити.
5. Клопотання ліквідатора про стягнення грошової винагороди з кредиторів задоволити частково.          
6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «М «Буд» (01030, м. Київ, вул. Пирогова, 2/37, ідентифікаційний код    41088673) на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 241 від 17.04.2013, адреса: 43025, м. Луцьк, пр-т. Волі, 19/4,    ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 26142,47 грн та 81,38 грн судового збору.
7. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Львівгаз” (79039, м.Львів, вул.Золота, 42, ідентифікаційний код    03349039) на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 241 від 17.04.2013, адреса: 43025, м. Луцьк, пр-т. Волі, 19/4,    ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )    грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі  1354,95 грн та 4,22 грн судового збору.
8. Стягнути з Приватного підприємства «Ратибор-М» (02068, м.Київ, вул.Ревуцького, 35, кв.106, ідентифікаційний код    33542193) на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 241 від 17.04.2013, адреса: 43025, м. Луцьк, пр-т. Волі, 19/4,    ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі    7970,27 грн та 24,81 грн судового збору.
9. Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів,    вул. Стрийська, 35, ідентифікаційний код    ВП 43968090) на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 241 від 17.04.2013, адреса: 43025, м. Луцьк, пр-т. Волі, 19/4,    ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 83050,17 грн та 258,52 грн судового збору.
10. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Правнича компанія “РАДА” (77302, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Козоріса, 2, ідентифікаційний код 32907113) на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 241 від 17.04.2013, адреса: 43025, м. Луцьк, пр-т. Волі, 19/4,    ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )    грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 6695,02 грн та 20,84 грн судового збору.
11. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Скорзонера” (78593, Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, ідентифікаційний код 31067573)    на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 241 від 17.04.2013, адреса: 43025, м. Луцьк, пр-т. Волі, 19/4,    ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )    грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 16259,34 грн та 50,61 грн судового збору.
12. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю “Фірма Рубіж” (04060, м.Київ, вул.М.Берлинського, 27, ідентифікаційний код 24744432)    на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 241 від 17.04.2013, адреса: 43025, м. Луцьк, пр-т. Волі, 19/4,    ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )    грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 10361,35 грн та 32,25 грн судового збору.
13. Стягнути з Приватного підприємства “ВАКС”    (49044, м.Дніпро, вул.Січових Стрільців, 5 код ідентифікаційний код 21698157) на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 241 від 17.04.2013, адреса: 43025, м. Луцьк, пр-т. Волі, 19/4,    ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )    грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 5977,70 грн та 18,61 грн судового збору.
14. Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України    у Львівській області (79041, м Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73, корпус 8,    ідентифікаційний код 41322361)       на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 241 від 17.04.2013, адреса: 43025, м. Луцьк, пр-т. Волі, 19/4,    ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 2949 грн та 9,18 грн судового збору.
15. Стягнути з Публічного акціонерного товариства “Львівобленерго” (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ідентифікаційний код 00131587) на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 241 від 17.04.2013, адреса: 43025, м. Луцьк, пр-т. Волі, 19/4,    ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошову винагороду за виконання повноважень в розмірі 717,32 грн та      2,23 грн судового збору.
16. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Монітор-Україна”    (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 130 Б, ідентифікаційний код 31442776)    на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 241 від 17.04.2013, адреса: 43025, м. Луцьк, пр-т. Волі, 19/4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 27497,42 грн та 85,59 грн судового збору.
17. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку “Приватбанк”    (01001, м. Київ, вул. Грушевського 1Д,    ідентифікаційний код 14360570)       на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 241 від 17.04.2013, адреса: 43025, м. Луцьк, пр-т. Волі, 19/4,    ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )    грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 449841,81грн та 1400,28 грн судового збору.
18. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Пері Україна” (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Об`їзна Дорога, 60, ідентифікаційний код 31032954) на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 241 від 17.04.2013, адреса: 43025, м. Луцьк, пр-т. Волі, 19/4,    ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )    грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі 92375,38 грн та 287,55 грн судового збору.
В задоволенні решти клопотання ліквідатора про стягнення грошової винагороди з кредиторів - відмовити.

19. В решта частини ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 у справі №914/4559/14 залишити без змін.

20. Доручити місцевому господарському суду видати відповідні накази.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок оскарження постанови встановлено Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.  
Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.
Справу повернути до місцевого господарського суду.
Повний текст постанови складено 17.02.2023.

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  О.І. МАТУЩАК

Судді                                                                                          Р.І. МАРКО

                                                                                                    О.С. СКРИПЧУК