Постанова 
Іменем України
 
12 січня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 738/1458/21
провадження № 61-9375св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І., 
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» на ухвалу Менського районного суду Чеpнiгiвської області від 25 січня 2022 року в складі судді Волошиної Н. В. та на постанову Чеpнiгiвського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року в складі колегії суддів Шитченко Н. В., Мамонової О. Є., Онищенко О. І.,
 
Історія справи
 
У листопаді 2021 року ТОВ «Мена-Авангард» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило стягнути солідарно з указаних відповідачів на користь позивача відшкодування завданих збитків у розмірі 1 002 681,74 грн.
 
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки генерального директора ТОВ «Мена-Авангард» з 07 лютого 2019 року до 01 лютого 2021 року, надав вказівку здійснити посів насіння ріпаку. Згідно з актом обстеження озимого ріпаку ТОВ «Мена-Авангард» проведено обстеження посівів ріпаку озимого та встановлено відсутність його сходів на полях. Також комісією встановлено, що ОСОБА_1 надано вказівку здійснити посів насіння ріпаку з порушенням технології обробки ґрунту та при відсутній у достатній кількості потрібної для сходження вологи. Зазначене також підтверджується актом проведення службового розслідування, затвердженим генеральним директором ТОВ «Мена-Авангард» 23 березня 2021 року. ОСОБА_2 з 03 лютого 2020 року був призначений на посаду головного агронома товариства та з ним в силу його посадових обов`язків був укладений договір про повну матеріальну відповідальність від 15 березня 2021 року. 
 
Позивач, посилаючись на статті 1166, 1190 ЦК України та вважаючи, що спільними діями відповідачів товариству завдано майнову шкоду в розмірі вартості  витрат по  вирощуванню  врожаю  озимого  ріпаку на загальну суму 1 002 681,74 грн, виходячи з того, що кожний з відповідачів уже не працює у товаристві і встановити ступінь вини кожного з них окремо неможливо, просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Мена-Авангард» 1 002 681,74 грн.
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції 
 
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2022 року провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Мена-Авангард» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди закрито.Роз`яснено позивачу, що розгляд справи в цій частині належить до юрисдикції господарського суду Чернігівської області.
 
Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року, у задоволенні позову ТОВ «Мена-Авангард» до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди відмовлено з підстав недоведеності пред`явлених вимог. 
 
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що правовідносини між ТОВ «Мена-Авангард» та ОСОБА_1 стосуються дій або бездіяльності відповідача під час здійснення ним повноважень посадової особи товариства, за своєю суттю є господарськими, хоч і виявлені після звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора цього товариства. З урахуванням встановленого та посилаючись на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 11 грудня 2019 року в справі № 638/15118/16-ц (провадження № 14-329цс19), суд уважав, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України закрив провадження у справі в частині вимог, пред`явлених до ОСОБА_1 . 
 
Короткий зміст постанови апеляційного суду 
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Мена-Авангард» на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2022 року залишено без задоволення, а вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Мена-Авангард» задоволено частково; ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2022 року змінено, викладено її мотивувальну частину в редакції постанови апеляційного суду; виключено з резолютивної частини ухвали другий абзац наступного змісту: «Роз`яснити позивачу, що розгляд справи в цій частині належить до юрисдикції господарського суду Чернігівської області».
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у травні 2021 року ТОВ «Мена-Авангард» уже зверталось з позовом до ОСОБА_1 і просило стягнути з нього на користь ТОВ «Мена-Авангард» майнову шкоду в розмірі 1 002 681,74 грн (справа № 738/663/21); провадження у вказаній справі закрито ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2021 року з тих підстав, що предметом спору є завдання шкоди позивачу внаслідок надання ОСОБА_1 як посадовою особою товариства вказівок щодо здійснення посіву ріпаку з порушенням технології його вирощування, а тому розгляд справи в силу пункту 12 частини першої статті 20 ГПК України належить до господарської юрисдикції. 
 
Оскільки у справі, що переглядається, позовні вимоги ТОВ «Мена-Авангард», заявлені до ОСОБА_1 , є повністю тотожними вимогам, заявленим ТОВ «Мена-Авангард» до ОСОБА_1 у справі № 738/663/21, апеляційний суд уважав наявними передбачені пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підстави для закриття провадження у справі, а тому змінив оскаржену ухвалу районного суду в частині мотивів її прийняття. 
 
Аргументи учасників справи
 
У вересні 2022 року ТОВ «Мена-Авангард» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року про її зміну скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення судами норм процесуального права. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що:
суд першої інстанції, застосовуючи пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України при закритті провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених до ОСОБА_1 , не звернув увагу, що позов пред`явлено до двох відповідачів як солідарних боржників. Другий відповідач ОСОБА_2 не є посадовою особою товариства. Цивільним процесуальним законодавством не передбачено роз`єднання однієї позовної вимоги, пред`явленої до солідарних боржників. Оскільки позови про відшкодування шкоди, заподіяної юридичній особі, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди, вимоги до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як до солідарних боржників підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому суд першої інстанції з порушенням норм процесуального права закрив провадження у справі до відповідача ОСОБА_1 ;
апеляційний суд, змінюючи ухвалу суду першої інстанції та вважаючи, що провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, не звернув увагу, що у цій справі інший склад учасників, ніж у справі № 738/663/21, та інші підстави позову, що унеможливлює закриття провадження на підставі, зазначеній апеляційним судом.  
 
У листопаді 2022 року до Верховного Суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на касаційну скаргу позивача, в якому він просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову апеляційного суду без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. Зазначає, що ТОВ «Мена-Авангард» подало повторний позов про той самий предмет та з тих самих підстав до двох відповідачів з метою зміни підсудності, що є зловживанням процесуальними правами, адже такий позов підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. 
 
Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2022 року та постанова Чернігівського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року про залишення без змін рішення суду першої інстанції у цій справі в касаційному порядку не оскаржені і Верховним Судом не переглядаються.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції.
 
28 жовтня 2022 року справа надійшла до Верховного Суду та передана судді-доповідачу. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року справу призначено до судового розгляду. 
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
В ухвалі Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права).
 
Позиція Верховного Суду
 
Аналіз змісту та підстав позову, пред`явленого ТОВ «Мена-Авангард» у справі, що переглядається, дає підстави для висновку, що спір, за вирішенням якого суб`єкт господарювання звернувся до суду, стосується відшкодування завданих йому збитків спільними діями відповідачів, один з яких є посадовою особою позивача, повноваження якої припинені. 
 
Суди встановили, що пред`являючи позов про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача відшкодування завданих збитків у розмірі 1 002 681,74 грн, ТОВ «Мена-Авангард» посилалось на те, що:
ОСОБА_1 як генеральний директор товариства надав вказівку здійснити посів насіння ріпаку з порушенням технології обробки ґрунту та при відсутності у достатній кількості потрібної для сходження вологи, внаслідок чого встановлено відсутність його сходів на полях; 
ОСОБА_2 з 03 лютого 2020 року був призначений на посаду головного агронома товариства та за своїми обов`язками мав контролювати якість і своєчасність проведення сільськогосподарських робіт, вживати заходів для запобігання збитків, з ним в силу його посадових обов`язків був укладений договір про повну матеріальну відповідальність від 15 березня 2021 року. 
 
Аргументами касаційної скарги позивача щодо відсутності підстав для закриття провадження у справі в частині позову до ОСОБА_1 є пред`явлення позовних вимог до двох відповідачів як солідарних боржників та відсутність у суду повноважень роз`єднати такі вимоги. 
 
Відповідно до статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди,  несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. 
 
За загальним правилом такими, що спільно завдали шкоди, вважаються особи, взаємопов`язаними сукупними діями яких або діями з єдністю наміру завдано неподільну шкоду. Солідарний характер відповідальності осіб, що спільно завдали шкоди, пояснюється неподільністю результату їх шкідливих діянь та необхідністю створення умов для відновлення порушених прав потерпілого. 
 
Схожий за змістом висновок щодо застосування положень статті 1190 ЦК України міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02 серпня 2022 року в справі № 908/314/18.
 
У справі, яка переглядається, судами не встановлено факт спричинення позивачу неподільної шкоди спільними діями відповідачів. У задоволенні вимог до ОСОБА_2 позивачу відмовлено з підстав недоведеності позову, з чим ТОВ «Мена-Авангард» погодилось і судові рішення в цій частині в касаційному порядку не оскаржує. 
 
Саме по собі посилання в касаційній скарзі на пред`явлення позову до двох відповідачів як до солідарних боржників без доведення позивачем і встановлення судом обставин наявності сукупності вказаних умов, зокрема, факту спільності дій (бездіяльності) відповідачів, наслідком яких стало завдання неподільної шкоди, не дає підстав для висновку про те, що відповідачі мають нести солідарну відповідальність за завдану шкоду. Не містять посилання на зазначені обставини і доводи касаційної скарги. 
 
За таких обставин доводи касаційної скарги про те, що суд з порушенням норм процесуального права закрив провадження у справі в частині вимог, пред`явлених до одного з солідарних відповідачів, не заслуговують на увагу. 
 
Змінюючи ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив із того, що набрала законної сили ухвала Менського районного суду від 22 вересня 2021 року про закриття провадження у справі № 738/663/21 з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, на що не звернув уваги суд першої інстанції. Проте, такий висновок апеляційного суду зроблений з порушенням норм процесуального права з огляду на таке.   
 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що необхідність застосування пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
 
У справі, яка переглядається, сторонами є позивач ТОВ «Мена-Авангард» і відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Предметом позову у цій справі є вимоги про відшкодування збитків, завданих спільними діями відповідачів. 
 
У справі № 738/663/21 ТОВ «Мена-Авангард» пред`явило позов до ОСОБА_1 , як посадової особи товариства, який своїми діями/бездіяльністю завдав збитків товариству. 
 
Отже, зважаючи на те, що склад сторін та предмет позовів у справі, що переглядається, та у справі № 738/663/21 не є тотожними, апеляційний суд зробив помилковий висновок про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_1 на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
Суд першої інстанції, проаналізувавши зміст позовних вимог у справі, яка переглядається, встановив, що правовідносини, які виникли між ТОВ «Мена-Авангард» та ОСОБА_1 про відшкодування збитків, стосуються дій відповідача під час здійснення ним своїх повноважень посадової особи - директора підприємства.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 638/15118/16-ц (провадження № 14-329цс19), на яку послався суд першої інстанції, зазначено, що відповідно до пункту 12 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах. 
 
За таких обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що правовідносини між позивачем та ОСОБА_1 є господарськими, хоч і виявлені після звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора товариства (пункт 12 частини першої статті 20 ГПК України) та правильно закрив провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України. 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду ухвалена з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, постанову апеляційного суду скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі. 
 
Керуючись статтями 400, 406, 413 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» задовольнити частково. 
 
Постанову Чеpнiгiвського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року скасувати. 
 
Ухвалу Менського районного суду Чеpнiгiвської областi від 25 січня 2022 року залишити в силі. 
 
Постанова набирає законної силиз моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                   В. І. Крат
 
Судді                                                                             Н. О. Антоненко
 
                                                                                      І. О. Дундар
 
                                                                                      Є. В. Краснощоков
 
                                                                                      М. М. Русинчук